Провадження № 2/537/517/2022
Справа № 537/6600/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Савічевій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Олексія Мамона в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Департамента охорони здоров`я Кременчуцької міської ради, Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Олексія Мамона в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради, Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.-

Відповідач звернувся до суді із клопотанням про витребування доказів, а саме копій первинних бухгалтерських документів, що підтверджують понесені КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» витрати на лікування ОСОБА_2 ; копій медичної картки потерпілого ОСОБА_2 або інші документи які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікування. Клопотання відповідача обґрунтовано недоведеністю стороною позивача належними та допустимими доказами визначеного ними розміру витрат, пов`язаних із проходженням потерпілим стаціонарного лікуванням, оскільки на думку відповідача вартість понесених витрат на лікування може бути підтверджена виключно первинними бухгалтерськими документами установи де особа проходила лікування.

Клопотання мотивоване наявністю у відповідача сумнівів щодо обґрунтованості перебування потерпілого у медичному закладі на стаціонарному лікуванні у визначений медичними документами строк а саме 28 днів і як наслідок завищеного та невірного розрахунку витрат пов`язаних із лікуванням останнього.

Відповідач та його представник до судового розгляду справи не з`явилися, завчасно надавши заяву в якій прохали суд провести судовий розгляд за їх відсутністю.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання з тих підстав, що інформація яку вважає за необхідне встановити відповідач шляхом витребування зазначених ним доказів вже міститься у наданих прокурором доказах при звернені до суду із позовною заявою, а саме у довідці розрахунку відповідного медичного закладу де потерпілий проходив лікування і законність надання останньої визначена Пленумом Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, а тому із наведених підстав відсутня необхідність у витребуванні доказів визначених стороною відповідача.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається із змісту клопотання відповідача, останній мотивує необхідність витребування первинних бухгалтерських документів, що підтверджують витрати на лікування, тим що надані стороною позивача докази на підтвердження предмету та підстав позову є недопустимими оскільки суперечать пункту 2 Постанові КМУ № 545 від 16 .07.1995.

Відповідно до змісту пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування затвердженого Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року вбачається що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Аналізуючи наведену вище норму законодавства, яку сторона відповідача зазначає як підставу свого клопотання, суд не знайшов підтвердження визначеного відповідачем факту щодо обов`язковості підтвердження понесених на лікування особи витрат виключно первинними бухгалтерськими документами і із врахуванням того факту що позивачем було надано суду довідку розрахунок за підписом відповідальних осіб медичного закладу і за змістом якої визначено час перебування ОСОБА_2 в останньому та розмір понесених витрат на лікування потерпілого, суд приходить до висновку що клопотання відповідача в частині витребування доказів не підлягає до задоволенню.

Суд вважає за необхідне зазначити що питання недопустимості наданих сторонами доказів є предметом судового розгляду справи по суті і не може бути вирішено при розгляді клопотання про витребування доказів.

Керуючись статтями 76, 83, 84, 197, 259, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 20 травня 2022 року.

Суддя: Д.О. Зоріна