КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2020/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/7145/20

13 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарях - Верес Ю.М., Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Перевезенцева Сергія Миколайовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Яковлєвої Л.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про стягнення матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги,-

в с т а н о в и в:

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про стягнення матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги на поховання.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що його батько ОСОБА_2 працював в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України на посаді техніка електрозв`язку 2 категорії відділу ДІМ та ПБ адміністративно-господарського управління. ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_2 помер. Після смерті батька, 15 травня 2020 року він звернувся до відповідача з заявами про виплату йому, як спадкоємцю, додаткової матеріальної допомоги на поховання батька в розмірі 10 000,00 грн. та матеріальної допомоги в розмірі двадцяти посадових окладів відповідно до п. 4.1.1. додатку 19 до Колективного договору.

Відповідач відмовив йому у виплаті додаткової допомоги та матеріальної допомоги на поховання батька з огляду на відсутність коштів та у зв`язку з тим, що комісія, яка призначає виплати матеріальної допомоги, призупинила свою діяльність до покращення матеріального становища підприємства.

Вказує на те, що п. 5.1, ч. ІІІ Розділу 4 додатку 19 до Колективного договору передбачено, що фінансування витрат щодо виплати матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги здійснюється за кошти відповідача. Розмір посадового окладу його батька складав 14 380,00 грн. Вважає, що відповідач порушив його права, як спадкоємця, на отримання матеріальної допомоги, а пояснення відповідача щодо відсутності фінансової можливості виплатити таку допомогу є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути з відповідача на його користь додаткову матеріальну допомогу на поховання батька в розмірі 10 000,00 грн. та матеріальну допомогу у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 , який на момент смерті працював у відповідача, в розмірі 287 600,00 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про стягнення матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 додаткову матеріальну допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок та матеріальну допомогу в розмірі 287600 (двісті вісімдесят сім тисяч шістсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 витрати з оплати правничої допомоги в розмірі 11 200 (одинадцять тисяч двісті) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 2976 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) гривень 00 (нуль) копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 27 жовтня 2021 року представник відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Перевезенцев Сергій Миколайович направив апеляційну скаргу, в якій просив рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року в частині стягнення матеріальної допомоги закрити у зв`язку із відсутністю предмету судового спору щодо вказаної виплати , рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року в частині стягнення додаткової матеріальної допомоги у розмірі 10 000, 00 грн. скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги, також скасувати рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 11 200, 00 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки наданим представником відповідача доказам щодо відсутності у Державного підприємства обслуговування повітряного руху України фінансової можливості для виплати позивачу матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги на поховання батька, що було передбачено умовами колективного договору на підприємстві відповідача.

Вказує на те, що позивачу на його звернення від 15 травня 2020 року було надано відповідь, в якій зазначалось, що у зв`язку із поширенням на території України захворювання на СОVID - 19 та різким падінням прибутків підприємства, було прийнято рішення на період до стабілізації фінансового стану Державного підприємства обслуговування повітряного руху України призупинити роботу комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату управління Украероруху, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача було неможливо провести вказані виплати.

Звертає увагу, що відповідач не відмовляв позивачу у здійсненні даної виплати, а повідомив про те, що на період до стабілізації фінансового стану не має можливості розглянути його заяву.

Окрім того, у зв`язку з забороною авіасполучення в період карантину та падінням обсягів повітряного руху в повітряному просторі України на 95%, Украерорух був змушений вжити низку антикризових заходів. Зокрема, було суттєво знижено оплату праці операційного персоналу, знижено експлуатаційні витрати до мінімально можливого рівня, призупинено всю інвестиційну діяльність.

Звертає увагу, що пунктом 14.1 колективного договорупередбачено, що усі виплати, пов`язані з перевищенням законодавчо-правових норм, здійснюються за рахунок власних коштів підприємства (за їх наявності) у послідовності пріоритетів, визначених додатком 26 до цього договору. Отже, наявність власних коштів у підприємства - пряма умова виконання ним вказаних положень колективного договору.

Зазначає, що 08.09.2021 року комісією з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату управління Украероруху було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про виплату матеріальної допомоги та додаткової допомоги на поховання батька - ОСОБА_2 . За результатами розгляду заяви між сторонами було укладено договір № 4-664/2021 про виплату матеріальної допомоги ОСОБА_1 у розмірі 20-ти посадових окладів у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відповідно до п. 4.1.1 розділу 4 додатка 19 колективного договору. Рішенням комісії було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 15.05.2020 року про надання додаткової матеріальної допомоги на поховання батька в розмірі 10 000,00 грн. оскільки дію п. 4.1.2 додатка 19 до колективного договору призупинено до 31.12.2021 року.

Заперечував проти висновків суду першої інстанції в частині відшкодування понесених позивачем витрат по оплаті правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 грн., так як вважає, що розмір вказаних витрат є завищеним та не відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.

В судовому засіданні представники відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Бохан Олександр Григорович та ОСОБА_3 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представників відповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України на посаді техніка електрозв`язку 2 категорії відділу ДІМ та ПБ адміністративно-господарського управління.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

04 травня 2020 року ОСОБА_2 було виключено зі списку особового складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) у зв`язку зі смертю, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 93-94).

Відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України посадовий оклад ОСОБА_2 на 04.05.2020 року згідно зі штатним розписом становить 14 380,00 грн. Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до в.о. директора Украероруху В. Ярмака з заявою № 2375/1/20, в якій просив надати йому матеріальну допомогу на поховання його батька ОСОБА_2 , техніка електрозв`язку другої категорії відділу ДІМ та ПБ адміністративно - господарського управління в розмірі 10 000,00 грн. згідно з п. 4.1.2. додатку 19 до п. 6.25.1. Колективного договору Украероруху. Також зазначив, що претензій до Украероруху не має. В додатках до заяви надано: копію свідоцтва про смерть (завірена нотаріусом) та заяву на ім`я головного бухгалтера про перерахування матеріальної допомоги. (а.с. 158)

Того ж дня ОСОБА_1 звернувся до в.о. директора Украероруху В. Ярмака з заявою № 2375/1/20, в якій просив надати йому матеріальну допомогу у зв`язку зі смертю його батька ОСОБА_2 , техніка електрозв`язку другої категорії відділу ДІМ та ПБ адміністративно - господарського управління в розмірі 20-ти посадових окладів, згідно з п. 4.1.1. додатку 19 до п. 6.25.1. Колективного договору Украероруху. Також зазначено, що претензій до Украероруху не має. В додатках до заяви надано: копію свідоцтва про смерть; копію свідоцтва про народження; копію паспорту; копію ідентифікаційного коду; письмову заяву - підтвердження від дружини померлого про її згоду на отримання матеріальної допомоги сином; письмову заяву - підтвердження від дочки померлого про її згоду на отримання матеріальної допомоги братом; заяву на ім`я головного бухгалтера про перерахування матеріальної допомоги. (а.с. 159)

На вказані заяви ОСОБА_1 Державне підприємство обслуговування повітряного руху України 11 червня 2020 року направило відповідь, в якій зазначило, що комісією з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату управління Украероруху від 13.04.2020 року № 10 на підставі п. 14.1 Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками, зареєстрованого Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради від 11.02.2015 року № 10 було прийнято рішення на період до стабілізації фінансового стану Украероруху призупинити роботу комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату управління Украероруху. Наказом Украероруху від 27.04.2020 року № 271 «Про призупинення роботи комісії» призупинено роботу комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату управління Украероруху, створеної наказом Украероруху від 10.03.2020 року № 186. На підставі п. 14.1 розділу 14 Колективного договору, у зв`язку із складним фінансовим станом підприємства та відсутністю коштів у підприємства не має можливості надати матеріальну допомогу. (а.с. 36)

13 вересня 2021 року Державне підприємство обслуговування повітряного руху України направило ОСОБА_1 лист, в якому зазначило, що його заява від 15.05.2020 № 2376/1/20 про надання матеріальної допомоги у загальному розмірі 20-ти посадових окладів у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 була розглянута на засіданні комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій Украероруху. За результатами розгляду заяви комісією було прийнято рішення щодо виплати матеріальної допомоги у загальному розмірі 20-ти посадових окладів у зв`язку зі смертю батька відповідно до п. 4.1.1. розділу 4 частини ІІ додатку 19 до підпункту 6.25.1. «Програма соціального захисту» Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками.

Повідомило, що відповідно до п. 4.1.1. розділу 4 частини ІІ додатку 19 Колективного договору виплата матеріальної допомоги здійснюється на основі договору між одним з членів сім`ї померлого та адміністрацією, тому ОСОБА_1 необхідно звернутись до секретаріату договірної роботи відділу закупівель та договірної роботи Украероруху з метою укладення договору про виплату матеріальної допомоги за Колективним договором. Згідно з договором виплата матеріальної допомоги буде надаватися рівними частинами протягом 24 місяців за схемою: перша виплата протягом 10 банківських днів з дати початку дії договору, залишок суми матеріальної допомоги щомісяця, починаючи з наступного після підписання договору.

Також проінформувало, що на засіданні комісії була розглянута заява від 15.05.2020 року № 2375/1/20 про надання додаткової матеріальної допомоги на поховання батька ОСОБА_2 , але комісією прийнято рішення відмовити у задоволені заяви, оскільки дію п. 4.1.2. додатку 19 Колективного договору призупинено до 31.12.2021 року. (а.с. 154)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), стягуючи з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 додаткову матеріальну допомогу на поховання в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок та матеріальну допомогу у зв`язку зі смертю в розмірі 287600 (двісті вісімдесят сім тисяч шістсот) гривень 00 (нуль) копійок, суд першої інстанції посилався на те, що вказані позовні вимоги є обгрунтовані та підтверджені належними і допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно вимог статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.

Статтею 10 КЗпП України та статтею 1 Закону України від 1 липня 1993 року № 3356-XII «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до статті 12 КЗпП України колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони.

Якщо на підприємстві, в установі, організації створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об`єднаний представницький орган для укладення колективного договору. В цьому разі кожна первинна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в об`єднаному представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси працівників при підписанні колективного договору.

Згідно з частиною третьою статті 13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Колективний договір укладають роботодавець з однієї сторони і один або кілька профспілкових органів, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони (стаття 3 Закону України «Про колективні договори і угоди»).

Загальний перелік питань, що підлягають врегулюванню у колективному договорі, визначено статтею 7 Закону України «Про колективні договори і угоди».

У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації.

Згідно умов Колективного договору, укладеного між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками на випадок смерті батька, матері, одного з подружжя, дітей, працівнику виплачується грошова допомога на поховання у розмірі 10 000,00 грн. Ця допомога виплачується тільки одному з працівників підприємства - родичам померлого. (п. 6.26.)

Згідно вимог п. 6.25.1. Колективного договору на підприємстві діє програма соціального захисту (додаток 19)

Відповідно до програми соціального захисту, яка є додатком 19 до Колективного договору ця програма має на меті надати гарантії соціального захисту працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, а також певним особам на випадок смерті працівника. Програма застосовується в окремих визначених в ній випадках та встановлює підстави для надання гарантій.

У відповідності до вимог частини 2, розділу 4, п. п. 4.1., 4.1.1. Колективного договору, у випадку смерті працівника підприємство гарантує надання матеріальної допомоги у загальному розмірі 20-ти посадових окладів з урахуванням за знання та постійне використання в роботі іноземної мови, як такої, що збільшує посадовий оклад померлого працівника - одному з членів його сім`ї, а саме: дружині/чоловіку (шлюб зареєстрований), повнолітньому сину, дочці, батькам працівника.

При цьому заявник матеріальної допомоги має надати підприємству в трьох- місячний термін з дня події: дані про усіх осіб, які мають право на матеріальну допомогу; письмові підтвердження від них про їх згоду на отримання допомоги саме заявником, а також про відсутність у них будь- яких вимог, претензій до Украероруху.

Матеріальна допомога членам сім`ї не надається, якщо померлий працівник одержував грошову допомогу при звільненні та не повернув її при повторному працевлаштуванні.

Відповідно до п. 4.1.2. Колективного договору, у випадку смерті працівника підприємство гарантує надання заявнику додаткової матеріальної допомоги на поховання, при пред`явленні оригіналу (нотаріально завіреної копії) документу про смерть працівника Украероруху, у розмірі 10 000,00 грн. Така допомога надається у разі, якщо не надавалася допомога відповідно до пункту 6.26 Договору та є одноразовою.

Згідно п. 4.2. Колективного договору рішення щодо права на одержання допомоги (пп. 4.1.1.- 4.1.3.) приймається комісією РСП/апарату управління Украероруху після розгляду усіх документів, які підтверджують наявність підстав для виплати допомоги. Рішення комісії оформлюється відповідним протоколом.

З огляду на те, що з досліджених доказів достовірно встановлено, що батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 працював на Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, позивач у встановлений Колективним договором трьохмісячний строк звернувся до відповідача із заявами про виплату йому додаткової матеріальної допомоги на поховання в розмірі 10 000,00 грн. відповідно до умов п. 4.1.2 Колективного договору та матеріальної допомоги у випадку смерті працівника у розмірі 20-ти посадових окладів, як члену сім`ї померлого працівника, відповідно до вимог п.4.1.1 Колективного договору, проте вказана матеріальна допомога відповідачем виплачена не була, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про те, що право позивача порушено, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що у зв`язку із поширенням на території України захворювання на СОVID - 19 та різким падінням прибутків підприємства, було прийнято рішення на період до стабілізації фінансового стану Державного підприємства обслуговування повітряного руху України призупинити роботу комісії з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату управління Украероруху, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача було неможливо провести вказані виплати, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на те, що вказані обставини не є підставою для відмови у виплаті позивачу матеріальної допомоги у випадку смерті працівника в розмір 20-ти посадових окладів та додаткової матеріальної допомоги на поховання в сумі 10 000,00 грн., так як здійснення вказаних виплат відповідачем передбачене п.п. 4.1.1 та 4.1.2 Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками, відповідачем не надано суду доказів внесення в установленому законом порядку змін до Колективного договору чи зупинення дії вказаних умов Колективного договору на момент звернення позивача із заявою про здійснення вказаних виплат.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що 08.09.2021 року комісією з питань соціальних гарантій, пільг та компенсацій апарату управління Украероруху було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про виплату матеріальної допомоги та додаткової допомоги на поховання батька - ОСОБА_2 . За результатами розгляду заяви між сторонами було укладено договір № 4-664/2021 про виплату матеріальної допомоги ОСОБА_1 у розмірі 20-ти посадових окладів у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відповідно до п. 4.1.1 розділу 4 додатка 19 Колективного договору, а тому провадження у справі в цій частині позовних вимог слід закрити у зв`язку з відсутністю спору, колегія суддів відхиляє, так як виплата відповідачем 20-ти посадових окладів у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відповідно до п. 4.1.1 розділу 4 додатка 19 Колективного договору на користь позивача не здійснена, а тому спір між сторонами стосовно вказаної виплати існує і він був вирішений судом першої інстанції.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача додаткової матеріальної допомоги на поховання у розмірі 10 000,00 грн. у зв`язку з тим, що дію п. 4.1.2. додатка 19 до Колективного договору призупинено до 31.12.2021 року, так як відповідачем до суду першої інстанції було надано доказів на підтвердження вказаних доводів. До суду апеляційної інстанції представник відповідача надав копію Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками з внесеними до нього змінами від 13.07.2021 року, відповідно до яких дію пункту 4.1.2 договору призупинено до 31.12.2021 року. Проте, з викладеного вбачається, що дію п.4.1.2 Колективного договору призупинено з 13.07.2021 року, а із заявою про виплату додаткової матеріальної допомоги на поховання батька позивач звернувся до відповідача 15.05.2020 року.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення Бориспільського міського суду Київської області від 24 вересня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача матеріальної допомоги у випадку смерті працівника в розмір 20-ти посадових окладів та додаткової матеріальної допомоги на поховання в сумі 10 000,00 грн. є законним та обгрунтованим і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на правову допомогу в сумі 11200,00 грн., з огляду на наступне.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача було надано копію договору про надання правничої допомоги від 28.07.2020 року № 28/07, акт прийому передачі наданих послуг до договору про надання професійної допомоги № 28/07 від 28.07.2020 року та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 24/09-01 від 24.09.2021 року.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.5 ч. 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвокат, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача посилався на неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Перевіряючи розмір витрат на оплату наданої позивачу професійної правничої допомоги адвокатом Вірьовкіним О. І., колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн. є завищеними, оскільки відповідно до акту прийому - передачі наданих послуг, адвокатом Вірьовкіним Олександром Ігоровичем було надано наступні послуги: подання адвокатського запиту 11.09.2020 року № 11/09-1 до відповідача для отримання відомостей щодо обставин невиплати матеріальної допомоги - вартість 1 200,00 грн.; підготовка та подання позовної заяви про стягнення з відповідача матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги - вартість 2 500,00 грн.; підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву - вартість 1 500,00 грн. та представництво замовника в суді із розрахунку одне судове засідання 1 200,00 грн., а саме: 11.12.2020 року, 21.01.2021 року, 02.03.2021 року, 14.05.2021 року, 24.09.2021 року, а всього 6 000,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи судове засідання, призначене на 11 грудня 2020 року не відбулося, справу було знято з розгляду, що підтверджується довідкою (а.с. 83). В судове засідання, призначене на 21 січня 2021 року, сторони не з`явились (а.с. 87). В судове засідання, призначене на 24 вересня 2021 року, сторони також не з`явились. Отже, фактично представник позивача був присутній лише у двох судових засіданнях 02 березня 2021 року та 14 травня 2021 року, вартість участі адвоката в одному судовому засіданні становить 1200,00 грн., а тому вартість послуг адвоката щодо участі у двох судових засіданнях становить суму 2400,00 ; вартість послуги з подання адвокатського запиту 11.09.2020 року № 11/09-1 до відповідача для отримання відомостей щодо обставин невиплати матеріальної допомоги становить суму 1 200,00 грн.; вартість послуги з підготовки та подання позовної заяви про стягнення з відповідача матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги становить суму 2 500,00 грн.; підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву - 1 500,00 грн., загальна вартість вказаних послуг адвоката становить суму - 7600,00 грн. ( 1200,00 + 2500,00 + 1500,00 + 2400,00).

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги в частині неспівмірності розміру витрат на правову допомогу складності справи та обсягу наданих послуг та вважає необхідним зменшити розмір судових витрат на оплату вартості наданої позивачу правничої допомоги адвокатом Вірьовкіним О.І. в суді першої інстанції, що підлягають стягненню з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 11 200,00 грн. до 7 600,00 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 11 200,00 грн. необхідно змінити, зменшивши розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 з 11 200,00 грн. до 7 600,00 грн. В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 133,137, 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Перевезенцева Сергія Миколайовича задовольнитичастково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року в частині стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши розмір витрат на правничу допомогу з 11 200,00 грн. до 7600,00 грн.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Головуючий: Судді: