РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В. ,

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тиврів, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує на те, що 14 серпня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_5 .

Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. В даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як вони не можуть знайти взаєморозуміння в їх відносинах.

Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Син проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Вона працює вчителем іноземних мов в ОЗО «НВК`ЗЗСОІ-Шст.-гімназія «2».

Її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати сина самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Крім того, їх син ОСОБА_6 постійно хворіє, що підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого, епікризом історії хвороби та результатом дослідження лабораторії «Глобал Тест». Тому вона вимушена витрачати багато коштів на його лікування та оздоровлення.

Відповідач працездатний, офіційно працевлаштований в Польщі, в місті Мосіна, отримує доходи і може допомагати Їй в утриманні їх дитини.

Просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, починаючи з дня подачі даної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 13.01.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

21.02.2022 року відповідач подав суду відзив, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, в зв`язку з тим, що на його утриманні знаходяться двоє батьків, які є пенсіонерами, він працює в Польщі, отримує заробітну плату в розмірі 15528,68 грн., при тому сплачує кошти за оренду квартири, комунальні послуги, також на харчування, крім того він і так допомагає в утриманні дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позові.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що згідно відзиву на позов вони не визнають позовні вимоги, однак після запитань головуючого позовні вимоги визнала частково в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2011 року позивачка уклала шлюб з відповідачем в даній справі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області 14 серпня 2011року (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області 09 липня 2013 року (а.с. 2).

Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, але вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. В даний час позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як вони не можуть знайти взаєморозуміння в їх відносинах щодо фінансового утримання сина.

Син проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, ця обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 28 жовтня 2021 року (а.с. 10) та довідкою виконавчого комітету Гніванської міської ради № 06-33/4132 від 29 жовтня 2021 року (а.с. 9).

Позивачка працює вчителем в ОЗО "НВК3ЗЗСОІ-ІІІ ст. - гімназія "2" , отримує заробітну плату, що стверджується довідкою про доходи (а.с. 11).

Також, суд зазначає, що не приймає до уваги доводи позивача, щодо посилання останньої на постійні хвороби сина на що потрібно додаткові витрати, оскільки із наданих суду медичних документів хвороби є періодичними і не носять постійний характер, а крім того датовані 2016, 2018, 2021 роками.

Щодо особи відповідача то він є працездатним, офіційно працевлаштований в Республіці Польща, в місті Мосіна, отримує заробітну плату в розмірі 15528,68 грн. на місяць і несе витрати на себе, про що зазначає у відзиві та доданих до нього документах, однак, інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, зазначає, що на його утриманні є непрацездатні батьки, але окрім їх пенсійних посвідчень будь-яких доказів про те, що вони перебувають на його утриманні суду не надав, а тому суд не бере до уваги посилання відповідача щодо утримання своїх батьків.

Щодо правового обгунтування позовних вимог то суд виходить з наступних норм законодавства.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, прймаючи до уваги вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також позицію представника відповідача, який визнав позов частково, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.7, 80, 84, 180-184 СК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , (проживаючого в АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнення розпочати з 01 листопада 2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , (проживаючого в АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід Держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу"; 101; НОМЕР_3 ; судовий збір по справі № 145/1701/21.

Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2022 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Вальчук В. В.