Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1084/22
Провадження 2/711/1276/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофанової А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання права на отримання послуг з розподілу електричної енергії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання права на отримання послуг з розподілу електричної енергії.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання права на отримання послуг з розподілу електричної енергії залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Після усунення недоліків позивачем, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2022 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. підготовче провадження у справі призначене на 12.00 год. 18.05.2022 року.

В призначене судове засідання сторони не з`явилися.

18.05.2022 року на адресу суду надійшло клопотання позивача адвоката Татаринова О.С. про відкладення розгляду справи у зв`язку з поважною причиною смертю та похованням близької людини.

Також, 18.05.2022 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою від 14 травня 2004 року Господарський суд Черкаської області порушив провадження у справі № 17-14-01/1494 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу «А/РТЕК» до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання банкрутом. На даний час триває процедура розпорядження майном.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З 21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, який прийнятий Верховною Радою України 18 жовтня 2018 року та набрав чинності 21 жовтня 2019 року.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про закриття провадження у справі підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З загальнодоступних джерел суду відомо, що ухвалою від 14 травня 2004 року Господарський суд Черкаської області порушив провадження у справі № 17-14-01/1494 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу «А/РТЕК» до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 року задоволено клопотання голови правління ПАТ « Черкасиобленерго» Самчука О.Г. від 29.01.2021 року № 690/09-03 про припинення провадження у справі з урахуванням доповнення до нього від 12.02.2021 року №1221/09-02 та клопотання Фонду державного майна України від 16.02.2021 року №10-52-3057 про закриття провадження у справі про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго», закрито (припинено) провадження у справі №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго». Ухвала суду від 30.03.2021 року набрала законної сили.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 року скасовано ухвалу господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 року про закриття (припинення) провадження у справі № 14-01/1494 про банкрутство ПАТ «Черкасиобенерго».

Таким чином, на сьогоднішній день триває процедура банкрутства ПАТ «Черкасиобленерго» на стадії розпорядження майном.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від18 жовтня 2018року №2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Вищевказана позиція узгоджується із правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц.

Тому, суд прийшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Враховуючи предмет спору та суб`єктний склад у цій справі, наявність порушеної щодо ПАТ «Черкасиобленерго» справи про банкрутство, суд приходить до висновку про те, що справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання права на отримання послуг з розподілу електричної енергії повинна розглядатися тим судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго».

Оскільки справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання права на отримання послуг з розподілу електричної енергії не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд не вбачає підстав для задоволення клопо тання представника позивач про відкладення судового засідання у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 255 ЦПК України , -

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання права на отримання послуг з розподілу електричної енергії, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Р. В. Демчик