ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1479/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом про знаття арешту з майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/25981/21 між суддями від 22 грудня 2021 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справа була передана судді 29 грудня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в статтях 175, 177 ЦПК України.

Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_1 зазначає, що арешт на належну їй ј частину квартири АДРЕСА_1 було накладено за ухвалою Ватутінського районного народного суду м. Києва.

Поряд з цим до позовної заяви така ухвала суду долучена не була.

При цьому позивач відповідачем у справі зазначає Першу київську державну нотаріальну контору та звертається до Дарницького районного суду м. Києва із позовом за місцем знаходження майна.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 цього Закону).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді.

За таких обставин особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається із правового висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 та у постанові від 5 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Проте, подана позовна заява, не містить обґрунтування чому арешт, накладений ухвалою Ватутінського районного народного суду м. Києва має скасовуватись іншим судом.

Крім того, з урахуванням вказаної вище позиції Верховного Суду, позивачу необхідно визначити коло відповідачів, а також визначитись чи є у цьому випадку подання саме позову про скасування арешту належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин другої, четвертої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, її слід залишити без руху і надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, викладених в ухвалі суду.

Позивачем, усі документи, що будуть подаватись на виконання цієї ухвали суду, мають бути подані до суду у кількості, відповідно до кількості учасників справи (сторін).

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі суду, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог статей 175, 177 ЦПК України тривалістю 5 днів, перебіг якого обчислювати з дня вручення йому копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя К.В. Шаповалова