Справа № 703/3766/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
встановив:
18 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та зареєстрований в реєстрі за №4219, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з мобільного додатку «Дія» позивач дізнався, що існує виконавче провадження. Також, головний бухгалтер військової частини, в якій позивач проходить службу, повідомила його про надходження документів з виконавчої служби щодо стягнення з нього грошових коштів. Звернувшись до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивач дізнався, що на виконанні у даному відділі перебуває виконавче провадження №67128264 щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет» грошових коштів у сумі 7987 гривень 00 копійок на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 26 січня 2021 року зареєстрованого в реєстрі за №4219. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню та має бути скасований як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки кредитний договір з вказаним товариством він не укладав та ніяких кредитних коштів не отримував. Жодних електронних цифрових підписів, одноразових ідентифікаторів не має, їх не використовував, сам кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не підписував, а тому вважає, що відповідачем не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Крім того, виконавчий напис вчинений з порушенням ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався, вимога про усунення порушень за кредитним договором позивачем отримана не була, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 22 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судовий розгляду, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу відповіді на відзив, третім особам - письмові пояснення щодо позову або відзиву.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, бажання щодо укладення з відповідачем мирової угоди не висловив.
Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотання про розгляд справи без його участі та заявою, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнав.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмові пояснення щодо позову на адресу суду не направив.
Представник третьої особи Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вирішення заявлений вимог відніс на розсуд суду.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позиції позивача та представника відповідача, які викладені в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року між ТОВ «ФК «Афінаж» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1-089 (публічна оферта) про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів (надалі Договір).
Як вбачається розділу 9 Договору, даний договір від імені директора ТОВ «ФК «Афінаж» (кредитодавця) не підписаний, а в графі для підпису ОСОБА_1 (позичальника) наявний текст «Електронний підпис».
Відповідно до п.1.1 Договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 2500 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в п.1.4 цього договору. Кредит надається на споживчі цілі, використання кредитних коштів з іншою метою заборонено.
Згідно п.1.2 Договору, сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом: 1.5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.4 цього договору; 1.5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у п.1.4 цього договору.
Відповідно до п.1.4 Договору, строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випаду строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Цей договір діє до повного виконання позичальником свої зобов`язань за договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Як вбачається з Графіку розрахунків, який є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №1-089 від 30 жовтня 2017 року, сукупна вартість кредиту, з врахуванням процентів за користування кредитом, становить 3625 гривень 00 копійок.
При цьому, вказаний графік розрахунків від імені директора ТОВ «ФК «Афінаж» (кредитодавця) не підписаний, а в графі для підпису ОСОБА_1 (позичальника) наявний текст «Електронний підпис».
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Однак, надані відповідачем ТОВ «Фінпром Маркет» Договір та Графік розрахунків, який є Додатком №1 до Договору, у графі для підпису від імені позичальника ОСОБА_1 не містять алфавітно-цифрових послідовностей, а від імені директора ТОВ «ФК «Афінаж» (кредитодавця) взагалі не підписані.
За вказаних обставин, підстави вважати Договір укладеним, відсутні.
Як вбачається з Виписки з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №1-089 від 30 жовтня 2017 року, який наданий відповідачем ТОВ «Фінпром маркет», дана виписка складена за період з 16 квітня 2018 року по 22 грудня 2021 року та сума заборгованості складає 7937 гривень 00 копійок.
Однак, у вказаній Виписці відсутні відомості щодо наявності або відсутності заборгованості у позичальника за попередній період, а саме з 30 жовтня 2017 року (дата Договору) до 16 квітня 2018 року, сплати або не сплати позичальником коштів у вказаний період часу, а також не вказано особовий рахунок позичальника, з якого виконано дана виписка.
За вказаних обставин, суд не може прийняти вказану виписку з рахунку позивача як належний докази наявності у останнього заборгованості за Договором.
12 жовтня 2021 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заяви про примусове виконання рішення, в якій просив розпочати примусове виконання рішенні на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за №4219 від 26 січня 2021 року про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_1 , заборгованості на користь ТОВ «Фінпром Маркет» у розмірі 7987 гривень. До даної заяви додано: оригінал виконаного напису від 26 січня 2021 року зареєстрованого за №4219; докази, що підтверджують повноваження особи, яка підписала заяву.
13 жовтня 2021 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панасенком О.А., за результатами розгляду заяви стягувача ТОВ «Фінпром Маркет» про примусове виконання виконавчого напису №4219, виданого 26 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» боргу в сумі 7987 гривень 00 копійок, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67128264.
При цьому, вказаною постановою вирішено також стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 798 гривень 70 копійок.
26 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №4219, про звернення стягнення.
Вказаним виконавчим написом звернуто стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркети», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250121ФК від 25 січня 2021 року, якому, в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Афінаж» відступлено право вимоги за кредитним договором №1-089 від 30 жовтня 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «Афінаж» та ОСОБА_1 . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінпром Маркет», стягнути з ОСОБА_1 за період з 16 квітня 2018 року по 26 січня 2021 року включно, суму у розмірі: 2500 гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 5437 гривень 00 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50 гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 7987 гривень 00 копійок.
Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (надалі - Порядок).
Згідно п.п. 2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік).
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до п.2 Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.
За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Як вбачається зі змісту п.2 Переліку, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитногодоговору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
У п.п. 42, 43 постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15 зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.
Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Таким чином, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису, вже були не чинні.
Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження№ 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).
Однак, кредитний договір №1-089 від 30 жовтня 2017 року нотаріально не посвідчувався, в зв`язку з чим на його підставі стягнення заборгованості не може провадитися у безспірному порядку.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, під час судового судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.
Також, позивач стверджує, а відповідачем не надано жодних заперечень, що про вказаний виконавчий напис йому стало відомо виключно після відкриття виконавчого провадження, шляхом отримання інформації у мобільному додатку «Дія», що свідчить про те, що він будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача чи приватного нотаріуса не отримував, про існування заборгованості та її розмір не був проінформований, в зв`язку з чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або надати письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу.
Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні, в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.
Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 17 листопада 2021 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.
Крім того, у межах даної цивільної справи позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яку ухвалою суду задоволено у повному обсязі.
Відповідно до дублікату квитанції №0.0..1 від 17 листопада 2021 року, позивачем при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову сплачений судовий збір у сумі 454 гривні 00 копійок.
Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у загальній сумі 1362 гривні 00 копійок, а саме: 681 гривня 00 копійок.
Крім того, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 681 гривня 00 копійок. Така сума є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.
При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з отримання правової допомоги, про що зазначено у позовній заяві, оскільки такі витрати належними та допустимими доказами не підтверджені.
На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за №4219 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», , заборгованості за кредитним договором №1-089 від 30 жовтня 2017 року у сумі 7987 гривень 00 копійок.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 17 листопада 2021 року за дублікатами квитанцій №0.0..1 та №0.0..1 у загальній сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок, тобто в розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.
Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Михайла Стельмаха, буд.9А, офіс 204, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 681 (шістсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Михайла Стельмаха, буд.9А, офіс 204, .

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: 01001, м. Київ, вул. Житомирська, буд.6/5.

Третя особа - Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: 20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Житомирська, 6.

Головуючий Т.В. Ігнатенко