Справа № 128/3202/17
Провадження № 22-з/801/78/22
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 рокуСправа № 128/3202/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Панасюка О.С.

з участю секретаря судового засідання: Фещук К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участю третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання заповіту недійсним, в якому вказала третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 квітня 2022 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року скасовано і ухвалено нове, яким:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 960,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

28 квітня 2022 року до Вінницького апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просить стягнути в з ОСОБА_2 на його користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заява мотивована тим, що 26.04.2022 року Вінницьким апеляційним судом проголошено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року скасовано, і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, тому наявні правові підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 з позивача витрат, понесених на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційному суді в розмірі 7000 грн.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

На підтвердження таких витрат суду було надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 21 лютого 2022 року та договір про надання професійної правничої допомоги від 21 квітня 2022 року.

Відповідно до акту-приймання передачі наданих послуг від 23 лютого 2022 року, за складання процесуальних документів становить 5500 грн, а саме правовий аналіз наданих клієнтом документів 1500 грн, надання правової інформації, консультації та роз`яснень з правових питань 1000 грн., складання апеляційної скарги - 3000 грн.

Відповідно до акту-приймання передачі наданих послуг від 26 квітня 2022 року підготовка до апеляційного розгляду та участь в судовому засіданні 1500 грн.

Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 7000 грн, яку просив стягнути заявник на свою користь.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Левченко А.О. заяву підтримав просив суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ЧернілевськаР.В. просила відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що вказану заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

У відповідності до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі7000 грн є співмірними та підтвердженими належним чином.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

О.С. Панасюк