Справа № 404/2327/22
Номер провадження 2/404/558/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (місцезнаходження: 04112, місто Київ, вулиця Олени Теліги, будинок № 6, літ «В»), про стягнення не виплаченого страхового відшкодування, В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на її користь боргу в загальній сумі 4442,17 грн., з яких 4431,09 грн. сума невиплаченого страхового відшкодування та 11,08 загальна сума неустойки (пені).

Згідно зі статтею 27 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає підсудність за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Позивачем в позовній заяві вказана адреса місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_2 , яка знаходиться поза межами підсудності Кіровського районного суду міста Кіровограда.

Водночас, частиною п`ятою статті 28 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

В позовній заяві позивач посилається на порушення відповідачем норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування», статті 979 Цивільного кодексу України договір страхування- це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Законом України «Про захист прав споживачів» регламентовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлюються права споживачів, а також визначається механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживачів», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

В пункті 2 вищевказаної Постанови роз`яснено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживача», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів страхування.

Однак, з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 10.11.2011 року у справі № 1-26/2011 року Верховний Суд України в Узагальненнях судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів висловив позицію про те, що оскільки діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в частині першій статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» в частині, неврегульованій спеціальним законом.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 212/1101/18 у постанові від 17.04.2019 року, зазначив, що положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України «Про страхування» та главі 67 Цивільного кодексу України, є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» - загальними.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві, позов поданий на захист права споживача страхових послуг.

При цьому, як встановлено судом, позивач у своєму позові взагалі не посилається на обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке саме право позивача як споживача порушено у відповідності до статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Натомість вбачається, що вимоги про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 4431,09 грн., та 11,08 грн. загальної суми неустойки (пені) заявлено ОСОБА_1 у зв`язку з неналежним, на її думку, виконанням Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка`договору добровільного страхування.

Отже, в даному випадку предметом спору є не якість страхових послуг, а права та обов`язки сторін згідно умов договору добровільного страхування та виконання зобов`язань за договором добровільного страхування, стягнення неустойки за несвоєчасну сплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, тому на ці правовідносини, що виникли між сторонами, не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому виходячи із правил підсудності, встановлених статями 27,28 Цивільного процесуального кодексу України, вказана позовна заява не підсудна Кіровському районному суду міста Кіровограда.

Згідно із Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною дев`ятою статті 187 Цивільного процесуального кодексу України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, вважаю за необхідне, передати справу на розгляд Шевченківському районному суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 27, частиною п`ятою статті 28, пунктом 1 частини першої статті 31, частиною дев`ятою статті 187, статтею 260, пунктом 9 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (місцезнаходження: 04112, місто Київ, вулиця Олени Теліги, будинок № 6, літ «В»), про стягнення не виплаченого страхового відшкодування, передати за підсудністю на розгляд Шевченківському районному суду міста Києва (місцезнаходженя: 03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок № 31а).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 18.05.2022 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка