Справа № 723/3304/21
Провадження № 2/723/168/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

за участю

секретаря судових засідань Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області, Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права на земельну частку (пай), -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в особі свого преставника ОСОБА_2 звернулася в суд до відповідача Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області, Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, посилаючись на те, що 19 травня 1994 року вона була прийнята в члени колгоспу агрофірма "Нива" Сторожинецького району Чернівецької області в с.Комарівці та працювала в цьому колгоспі дояркою протягом майже трьох років. 01.04.1996 року її було звільнено за власним бажанням та виключено з членів колгоспу агрофірми Нива і вона переїхала на постійне місце проживання в с.Ковтунівка Прилуцького району Чернігівської області.

27 грудня 1995 року Сторожинецькою районною Радою народних депутатів Сторожинецького району Чернівецької області агрофірмі Нива видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧВ №000140 від 27.12.1995 року. Землю передано в колективну власність для сільськогосподарського виробництва, однак позивач відсутня у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до Державного акту.

Позивач, як член колгоспу на момент видачі господарству Державного акту на право колективної власності на землю, не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) і вважає, що не включення її в до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, порушує право позивача на отримання земельної частки (паю), що і послужило причиною звернення її до суду.

Просила суд поновити їй строк для звернення до суду, внести зміни в Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ № 000140 від 27.12.1995 року в частині включення в список громадян-членів агрофірми НИВА с.Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею як за колишнім членом агрофірми Нива право на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в розмірі земельної частки (пай0 на території Сторожинецької міської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області.

Підготовче судове провадження по справі було закрито ухвалою суду від 02.02.2022 року, а справу призначено до судового розгляду.

Про дату, час і місце розгляду цивільної справи всі учасники були повідомлдені судом належним чином про, що в справі є належні докази.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 не з`явились і підтримавши позовні вимоги, клопотанням від 01.04.2022 року просили розглянути справу без їх участі.

Чернівецька районна державна адміністрація письмовою заявою, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства, а розгляд справи провести без участі її представника, надавши суду необхідні докази по справі.

Представник Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, направив до суду клопотання про проведення судового розгляду справи без його участі. Прийняття остаточного рішення залишив на розсуд суду.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до суду направило копію Державного акту на право колективної власності на землю агрофірми «Нива» але свого представника до суду не відрядило.

Суд, дослідивши докази по справі, з`ясувавши обставини справи та встановивши відповідні правові підстави, приходить до наступних висновків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною дев`ятою статті 5 Земельного Кодексу України (у редакції від 22 червня 1993 року) встановлено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 22, 23 ЗК України та Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. право на земельний пай особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП, 2) включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю та 3) одержання КСП Державного акта.

Суд перевіряє саме наявність цих обставин і, залежно від установленого, вирішує питання про обґрунтованість позовних вимог.

Тобто, за умов відсутності трьох складових одночасно, а саме перебування позивача в членах КСП, отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю та включення особи до списку, доданого до цього акту,особа не має права на земельну частку (пай).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Вирішуючи наявність першої умови набуття права на земельну частку пай, а саме перебування позивача в членах КСП, судом на підставі доказів наданих позивачем встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці № 5 від 13 грудня 1983 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , остання працювала дояркою з 19.09.1994 року, без вказівки в трудовій книжці в якому підприємстві працювала та підстави зарахування на роботу.

Крім цього у вказаній трудовій книжці є запис про кількість відроблених людиноднів у 1995 році та те що з 01.04.1996 року перебуває в декретній відпустці. Звільнена з роботи і виключена з членів агрофірми «Нива» за власним бажанням. Вказаний запис також не підтверджений записом з посиланням на підстави звільнення.

Із архівної довідки № 06-05-5/47 від 03.08.2021 року, виданої головним спеціалістом архівного відділу Чернівецької районної державної адміністрації вбачається, що за протоколом № 10 засідання правління агрофірми «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району від 01 листопада 1994 року ОСОБА_1 прийнято на роботу дояркою ферми № 1 та в члени агрофірми «Нива».

Вказана довідка підтверджена незасвідченою ксерокопією протоколу № 10 засідання правління агрофірми «Нива» від 1 листопада 1994 року де правління агрофірми, на підставі заяви ОСОБА_1 , рішило прийняти ОСОБА_1 на роботу на ферму № 1 дояркою і у члени а/ф «Нива».

Вирішуючи наявність другої та третьої умов набуття права на земельну частку пай, а саме одержання КСП Державного акта та включення позивача до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, суд із копії Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ № 000140, який наданий на запит суду головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області, встановив, що вказаний акт видано агрофірмі «Нива» с. Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області 27 грудня 1995 року на підставі рішення шостої сесії 22 скликання Сторожинецької районної Ради народних депутатів від 26 грудня 1995 року.

Із наданого, відділом № 6 (м.Сторожинець) Управління у Чернівецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, на запит суду, копії Списку громадян-членів агрофірми «Нива», який є додатком до Державного акту серії ЧВ № 000140, вбачається, що ОСОБА_1 до даного списку не включена.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Порядок вступу до підприємства (колгоспу) і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї врегульовуються Примірним статутом колгоспу.

Відповідно до п.3 Примірного статуту колгоспу, затвердженого 25 березня 1988 року Четвертим Всесоюзним з`їздом колгоспників, членами колгоспу можуть бути громадяни, які досягли 16 го віку, виявили бажання і здатні приймати участь в здійсненні цілей та завдань колгоспу. Прийняття в члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління колгоспу в присутності, особи, яка подала заяву.

Аналізуючи надані суду докази по справі, суд встановив, що позовні вимоги є не доказаними і підстав для їх задоволення не немає.

Позивачем до позовної заяви не додано письмових документів про прийняття її в члени агрофірми «Нива» тобто, протоколу загальних зборів фірми (уповноважених), оскільки прийняття в члени КСП має підтверджуватися рішенням загальних зборів або уповноважених членів агрофірми та повинно бути добровільним, а не автоматичним.

Крім того, запис, що міститься в трудовій книжці на дев`ятій сторінці в розділі "Відомості про роботу" взагалі не містить ні запису про прийняття позивача в члени агрофірми ні дати прийняття її в члени, ні посилання на документ, на підставі якого проведено такий запис.

У справі відсутні інші письмові докази, що позивач була членом згаданої агрофірми. а запис в трудовій книжці про виключення ОСОБА_4 із членів агрофірми та протокол засідання правління про прийняття на роботу і у члени агрофірми не свідчить про прийняття позивача в члени агрофірми. Такі докази є неналежними доказами по справі, що до того ж свідчить про правомірність не включення позивача до списку, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю ЧВ № 000140.

Виходячи з цього суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись статтями 12, 78, 81, 89, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області, Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права на земельну частку (пай), відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення виготовлено 13 травня 2022 року. Строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: