11.01.2022 Єдиний унікальний номер 205/3537/21
Єдиний унікальний номер судової справи:205/3537/2021
Номер провадження: 2/205/458/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчана Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.01.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання останньою анкети-заяви, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Однак, відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та станом на 22.12.2020 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 65 930 грн. 11 коп., яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 42 151 грн. 11 коп. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 23 779 грн. 00 коп.

У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № б/н від 19.01.2018 року у загальному розмірі 65 930 грн. 11 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Забара Альона Володимирівна подала відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що: 1) у такій анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а також комісії; 2) наданий суду розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.01.2018 року не є належний та допустимий доказ наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки є по суті калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Наведені позивачем у розрахунку заборгованості формули не відповідають Правилам розрахунку банками загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженим постановою № 49 від 08.06.2017 року Правління національного банку України; 3) позивачем не надано необхідних доказів для підтвердження власних вимог, а саме: доказів видачі та отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема первинно-облікових документів, які підтверджують розмір заборгованості, доказів видачі кредитної картки; 4) представник відповідача також подав заяву про застосування до спірних правовідносин спеціального строку позовної давності.

У свою чергу представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що своїм підписом Анкети заяви відповідач підтверджує, що інформація, зазначена в ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надана їй, зокрема, шляхом розміщення на сайті банку. Також, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», споживач повинен був ознайомитись з інформацією, яка розміщена на офіційному веб-ресурсі і самостійно для себе прийняти рішення щодо подальшого використання кредитних коштів, за встановленими тарифами, і в разі, якщо умови влаштовують, отримувати кредитні кошти у використання. Відповідач висловила свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку Monobank, шляхом застосування клієнтом та банком електронного підпису при першому вході в додаток Monobank, а своїм підписом на Анкеті-заяві підтвердила укладення договору, ознайомлення з його умовами, у тому числі щодо розміру процентів та пені, та зобов`язалась його виконувати. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснила операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, нараховані пені та комісії, тому виникла непогашена заборгованість, яка і підлягає стягненню в судовому порядку.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача разом з позовною заявою подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача просила суду у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, про що подала відповідну заяву.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року вирішено витребувати у АТ «Універсал банк» (місце знаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЕГРПОУ 21133352) докази: 1) ознайомлення (підписання) ОСОБА_1 зі змістом Умов, правил надання банківських послуг, тарифів, таблицею обчислення сукупної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб; 2) докази зарахування грошових коштів в межах дії кредитного договору від 19.01.2018 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , що сплачувались від імені ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за таким кредитним договором у період з 19.01.2018 року по 22.12.2020 року, а також порядок розподілення АТ «Універсал Банк» отриманих грошових коштів на покриття складових частин заборгованості ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 29.09.2021 року вирішено узадоволені заяви представника відповідача про витребування доказів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19.01.2020 року відповідач підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг у АТ «УніверсалБанк».

Положеннями такої анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначила, що просить вважати: наведений зразок її власноручного підпису або її аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті їй в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Матеріалами справи також підтверджено, що на підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 30 000 грн. 00 коп. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка за відповідним номером НОМЕР_1 .

В даному випадку, банк вважає, що відповідач неналежним чином не виконує свої договірні зобов`язання за кредитним договором № б/н від 19.01.2018 року, внаслідок чого, станом на 22.12.2020 року, за нею, як за позичальником, утворилась заборгованість у загальному розмірі 65 930 грн. 11 коп., яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 42 151 грн. 11 коп. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 23 779 грн. 00 коп.

Оскільки позивач вважає, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, допустивши виникнення заборгованості, яку не бажає погашати, а у свою чергу відповідач не визнає дійсними положення вказаного кредитного договору, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII).

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст.3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем АТ «Універсал Банк» на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 надано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.01.2018 року, довідку про відкриття 19.01.2018 року відповідачем в АТ «Універсалбанк» поточного рахунку у гривні шляхом підписання анкети заяви із кредитним лімітом 30 000 грн. 00 коп. по рахунку № НОМЕР_1 та розрахунок заборгованості за договором від 19.01.2018 року, згідно з яким заборгованість на 22.12.2020 року становить 65 930 грн. 11 коп.

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 у період з 19.01.2018 року по 22.12.2020 року відповідачем були використані кредитні кошти та здійснювалось поповнення такого карткого рахунку, що, на думку суду, у повній мірі свідчить як про видачу відповідачеві платіжної кратки, так і отримання нею кредитних коштів у вказаному розмірі.

Однак, позивачем не надано суду доказів того, що відповідачем підписано Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank), паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», які визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, у тому сил розмір пені, а також порядок сплати та суми відповідних комісійних платежів.

При цьому оглядом Анкети-заява до Договору про надання банківських послуг від 19.01.2018 року встанволено, що такий документ не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, підстав та порядку нарахування процентів, пені та комісії, строку повернення кредиту.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 наведеної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності з частини 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, пені та комісії надані банком Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) і паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки названі документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Також, роздруківка із сайту банку позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Тобто, докази, якими позивач підтверджує обставини щодо погодження між сторонами розміру відсотків, пені і штрафів, та якими обґрунтовує свої вимоги, викладені в позовній заяві, в розумінні ст.ст.77, 79, 80 ЦПК України, є неналежними, недостовірними та недостатніми для підтвердження позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено факту погодження між сторонами умов кредитного договору, в тому числі і щодо розміру відсотків та штрафних санкцій за користування кредитними коштами, а також, розміру та порядку сплати комісійних платежів.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Відтак до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Аналогічна за своїм змістом правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року в справі №342/180/17, яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Згідно розрахунку заборгованості за договором від 19.01.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 22.12.2020 року становить 65 930 грн.11 коп. При цьому, із даного розрахунку вбачається, банком в період здійснення розрахунку були нараховані відповідачу відсотки у розмірі 34 901 грн. 52 коп. та пеня і комісія у розмірі 23 779 грн. 00 коп.

Однак, за умови відсутності узгодження між сторонами ціни договору у формі сплати процентів, пені та комісії за користування кредитними коштами, в суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» пені та комісії. У зв`язку із чим суд вимушений відмовити в задоволені позову у частині вимог щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією.

Разом із цим, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17), якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як було встановлено судом, на підставі Анкету-заявудо Договору про надання банківських послуг 19.01.2018 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту у розмірі 30 000 грн. 00 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_1 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка у гривні.

Як слідує із наданої представником позивача банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 , відповідач використовувала кредитні кошти та здійснювала періодично погашення кредиту. Вказані обстави стороною відповідача не спростовані.

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 у період з 19.01.2018 року по 22.12.2020 року відповідачем були використані кредитні кошти на загальну суму 85 935 грн. 82коп., які у вказаний період різними платежами повертались та зараховувались на вказаний банківський рахунок. Так, за арифметичними підрахунками відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості на вказану кредитну картку у період з 19.01.2018 по 22.12.2020 року в загальній сумі 72 689 грн. 04 коп.

Оскільки у позивача були відсутні правові підстави для зарахування внесених відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості по процентах, пені та комісії, то такі грошові кошти мають бути визначенні як такі, що спрямовувались на погашення заборгованості по тілу кредиту. Відтак, з огляду на вищенаведене, станом на 22.12.2020 року у позичальника перед банком виникла заборгованість за кредитом з фактично отриманих та неповернутих кредитних коштів у загальному розмірі 13 246 грн. 78 коп. (85 935 грн. 82 коп.- 72 689 грн. 04 коп.).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає лише частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.01.2018 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в частині фактично використаних, проте не повернутих кредитних коштів у сумі 13 246 грн. 78 коп., а в задоволені решти позовних вимог щодо стягнення заборгованості за пенею, комісією та рештою тілу кредиту суд відмовляє через недоведеність та необґрунтованість таких вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 456 грн. 09 коп. (13 246 грн. 78 коп. х 2 270 грн. : 65 930 грн.11 коп.).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141,258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код , юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за Договором від 19.01.2018 року у станом на 22.12.2020 року у загальному розмірі 13 246 (тринадцять тисяч двісті сорок шість) грн. 78 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 13 246 грн. 78 коп.

3. В задоволені решти позовних вимог щодо стягнення сум заборгованості за пенею, комісією та рештою тілу кредиту відмовити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код , юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 456 (чотириста п`ятдесят шість) грн. 09 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мовчан Д.В.