Справа № 727/2595/22
Провадження № 2/727/887/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

за участю секретаря судового засідання Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 14 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, між ним, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис за № 146. Зазначає, що під час спільного подружнього життя у них з відповідачкою народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що їх сім*я розпалася з причин відсутності взаєморозуміння і довіри, різних поглядів на сімейні цінності, що призводило до конфліктів в сім`ї, внаслідок чого він з відповідачкою ОСОБА_2 проживають окремо. Вказує, що шлюб носить формальний характер та на його думку збереження сім`ї неможливе. Також зазначає, що після фактичного припинення шлюбних відносин, малолітній син - ОСОБА_3 залишився проживати разом з ним, за його місцем проживання та перебуває на його утриманні та вихованні, а донька - ОСОБА_4 залишилася проживати разом із відповідачкою. Вказує, що спору у них з відповіджачкою з даного приводу немає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також залишити проживати разом із ним сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.04.2022 року провадження в справі відкрито; справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15).

Сторони: позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи, не з*явилися.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідачем ОСОБА_2 , до суду скеровано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності; проти заявлених позовних вимог не заперечувала.

Оцінивши усі докази, надані сторонами в справі, у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 14 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за № 146, отримавши свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 (а.с.6). У сторін у шлюбі народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 (а.с. 7,8).

За з*ясованих обставин, позивач ОСОБА_1 категорично миритися з відповідачем ОСОБА_2 не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство подружжям не ведеться.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Згідно приписів ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви NN 29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів.Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення..., держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

З урахуванням викладеного, оскільки шлюб подружжя ОСОБА_5 носить формальний характер, суд дійшов переконання, що розірвання шлюбу для них неминуче.

Також, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, та права їх дітей.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України; ст.ст.104 ч.2, 110, 112,113 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №146.

Після розірвання шлюбу, Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Танасійчук Н.М.