ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9147/21 Номер провадження 22-ц/814/1095/22Головуючий у 1-й інстанції Вінтоняк Н. Д. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув у м.Полтаві у спрощеному порядку без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25 січня 2022 року (час ухвалення судового рішення не зазначений, дата виготовлення повного тексту рішення - 25 січня 2022 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року АТ «Полтаваобленерго» звернулось до суду з вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за періоди з січня 2018 року по лютий 2018 року (включно) та січня 2019 року по березень 2019 року (включно) в сумі 3 009 грн 91 коп., з яких:

2 660 грн 62 коп. сума боргу за послуги з централізованого опалення;

240 грн 20 коп. - встановлений індекс інфляції;

109 грн 09 коп. - 3% річних від простроченої суми;

2270 грн. судового збору.

Заявлені вимоги мотивувало тим, що відповідачі, як споживачі послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , не здійснювали своєчасної оплати одержаних послуг, в результаті чого допустили заборгованість.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25 січня 2022 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період з січня 2019 року по березень 2019 року включно в сумі 1 555 грн 52 коп., інфляційні втрати у розмірі 240,20 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 109,09 грн.

У задоволенні позовних вимог АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період з січня 2018 року по лютий 2018 року відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії витрати зі сплати судового збору у розмірі по 718 грн 45 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати у частині задоволених вимог і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що з ЄДР вона випадково дізналась про стягнення з неї та її доньки заборгованості за комунальні послуги. Жодних повісток, повідомлень, позовів, рішень вона не отримувала і не змогла довести суду про відсутність заборгованості, яка виплачена в повному обсязі. Тобто заборгованості взагалі ніякої не існує.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, власниками кімнати АДРЕСА_2 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.37).

Відповідно розрахунку заборгованості станом на 30 серпня 2021 року у відповідачів виникла заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, спожиті в період з січня 2018 року по лютий 2018 року та січень березень 2019 року, в сумі 2 660 грн 62 коп. (а.с.5)

Згідно розрахунку інфляції та нарахувань 3% річних по о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , на суму заборгованості нараховано 109,09 грн (а.с.6).

Відповідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 21230 від 17.08.2021 року та копії витягу з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання особи від 14.06.2017 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 20.05.2015 року (а.с.31).

Частково задовольняючи позов АТ «Полтаваобленерго», суд першої інстанції виходив з доведеності та обгрунтованості заявлених вимог про солідарне стягнення заборгованості за період з січня 2019 року по березень 2019 року, застосувавши при цьому строки позовної давності щодо стягнення заборгованості за період з січня 2018 року по лютий 2018 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, ЗУ №1875-IV від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ч.2 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Власником закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абз.7 ч.1 ст.1 цього Закону); споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз.14 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 указаного Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018р. (справа №750/12850/16-ц) та від 06.11.2019р. (справа №642/2858/16), споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У постанові ВС 20 вересня 2018 року (справа №522/7683/13-ц) викладена така правова позиція:

«… в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України).

Встановивши, що ОСОБА_6 є власником ? частини квартири, а ОСОБА_7 Ф є власником ? частини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з кожного з них заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру.»

Отже, з урахуванням наведених вище норм права та правових висновків суду касаційної інстанції для правильного вирішення спору цієї категорії суд має, перш за все, встановити правовий статус помешкання (комунальна власність, приватна власність), відповідачів по справі, споживачів комунальних послуг (квартиронаймач і члени його сім`ї або ж співвласники), а також наявність між ними угоди щодо участі у витратах зі сплати комунальних послуг.

Згідно ст.12, ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладений на сторони спору, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) не позбавляє учасника справи обов`язку подати суду докази існування обставин, які є істотними для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.11 ст.83 ЦПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом з позовом подано до суду розрахунок суми заборгованості (а.с.5), розрахунок індексу інфляції (а.с.6), копія наказу про введення в дію тарифів (а.с.7), копія рішення про встановлення тарифів (а.с.8-13), копія статуту підприємства (а.с.14-16), копія рішення про призначення підприємства головним виконавцем комунальних послуг (а.с.17).

У самій позовній заяві відсутні дані щодо правового статусу квартири та її мешканців, що унеможливлює вирішення питання про солідарне чи у певних частках стягнення заборгованості.

Відповідач ОСОБА_3 до відзиву долучила документ про реєстрацію її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31), представник позивача був ознайомлений з наданими доказами, однак сумнівів відповідно ч.11 ст.83 ЦПК України вони (подані документи) ні у кого не викликали. Разом з тим, непроживання ОСОБА_3 у квартирі, співвласником якої вона є, не позбавляє її обов`язку з утримання цієї квартири.

Під час розгляду справи судом витребувано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відрядження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.12.2021 року, з якого вбачається, що власниками кімнати, секції 5 про АДРЕСА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по Ѕ частині (а.с.37).

Отже, за відсутності доказів про наявність між співвласниками угоди про утримання належної їм квартири, слід виходити з того, що вони несуть обов`язок з її утримання, у тому числі з оплати комунальних послуг, відповідно до розміру їхніх часток у праві власності, тобто по Ѕ кожна.

Нарахування за послугу «централізоване опалення» проводиться підприємством з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим, тобто незалежно від кількості зареєстрованих чи проживаючих осіб.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення коштів за надані послуги з централізованого опалення на 2-х осіб є необґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині по суті позовних вимог.

Правильність рішення суду першої інстанції в частині застосування судом позовної давності не оскаржується, а тому перевірці не підлягає.

Долучені відповідачем ОСОБА_1 до апеляційної скарги докази сплати боргу (а.с.59,60) апеляційний суд відповідно до вимог ст.367 ЦПК України до уваги не приймає, оскільки, як слідує з поданих квитанцій оплата боргу здійснена 14 лютого 2022 року, тобто після ухвалення рішення у справі.

На підставі викладеного з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь АТ «Полтаваобленерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення у розмірі по 1 555,52 / 2 = 777,76 з кожної.

Розрахунок трьох процентів річних

Сума трьох процентів річних розраховується за формулою: (сума боргу х 3 % х кількість прострочених днів) / 365 (кількість днів у році).

За період з січня 2019 року по березень 2019 року:

Дата початкуСума боргу (грн.)Кількість прострочених днівРозмір річних відсотківСума 3%
січень 3%59,82
березень 784,528833%56,94
Всього1 555,52 116,76

Таким чином, 3% річних за період з січня 2019 року по березень 2019 року включно складають 116,76 грн.

Тобто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь АТ «Полтаваобленерго» 3 % річних у розмірі по 58,38 грн з кожної.

Розрахунок інфляційних втрат.

Згідно з Рекомендаціями щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 362-97р, вважається, що сума, внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 01 по 15 число відповідного місяця, інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 число місяця - інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця.

Оскільки зобов`язання виникло у січні 2019 року і припинилось 29 вересня 2021 року, то при розрахунку інфляційних втрат враховуються індекси інфляції за період з: з січня 2019 року по вересень 2021 року включно.

Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за відповідний період.

Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х процент інфляції - сума боргу.

Розрахунок інфляційних втрат:

Дата початкуСума боргуІндекс інфляціїІнфляційні втрати
січень 20197711,017,71
лютий 7711,017,71
березень 784,521,017,85
квітень1 555,521,0115,56
травень1 555,521,0115,56
червень1 555,5200
липень1 555,5200
серпень1 555,5200
вересень1 555,521,0115,56
жовтень1 555,521,010
листопад1 555,5210
грудень1 555,5200
січень 20201 555,5210
лютий 1 555,5200
березень 1 555,521,0115,56
квітень1 555,521,0115,56
травень1 555,5210
червень1 555,5210
липень1 555,5200
серпень1 555,5200
вересень1 555,521,0115,56
жовтень1 555,521,0115,56
листопад1 555,521,0115,56
грудень1 555,521,0115,56
січень 20211 555,521,0115,56
лютий 1 555,521,0115,56
березень 1 555,521,0231,11
квітень1 555,521,0115,56
травень1 555,521,0115,56
червень1 555,5210
липень1 555,5210
серпень1 555,5200
вересень1 555,521,0115,56
Всього 272,22

Таким чином, інфляційні втрати за період з січня 2019 року по березень 2019 року складають 272 грн 22 коп.

Тобто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь АТ «Полтаваобленерго» інфляційні втрати у розмірі по 272,22 / 2 = 136,11 грн з кожної.

З урахуванням наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Полтаваобленерго» по 972,25 грн з кожної, які складаються із: заборгованості за користування послугою «централізоване опалення» - 777,76 грн, 58,38 грн 3% річних; 136,11 грн інфляційних втрат.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що, подаючи позовну заяву до суду першої інстанції, позивачем сплачено 2 270 грн судових витрат (а.с.1).

Позовні вимоги задоволено частково на 64,60 %.

Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Полтаваобленерго» судовий збір у розмірі по 2 270 /100% х 64,60 % = 1 466,42 / 2 = 733,21 грн з кожної.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача було звільнено від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції задоволена на 35,40%.

Таким чином, з позивача на користь держави необхідно стягнути 3 405 : 100 х 35,40 = 1 205 грн 37 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25 січня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючий АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії (ЄДРПОУ 00131819, пр-т Свободи 8, м.Кременчук, 39601 Полтавська область) заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 972,25 грн, які складаються із: заборгованості за користування послугою «централізоване опалення» - 777,76 грн., 58,38 грн 3% річних; 136,11 грн інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , проживаючий АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії (ЄДРПОУ 00131819, пр-т Свободи 8, м.Кременчук, 39601 Полтавська область) заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 972,25 грн, які складаються із: заборгованості за користування послугою «централізоване опалення» - 777,76 грн., 58,38 грн 3% річних; 136,11 грн інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючий АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії (, пр-т Свободи 8, м.Кременчук, 39601 Полтавська область) судові витрати понесені останнім за подачу позову до суду у розмірі 733 грн 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , проживаючий АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії (, пр-т Свободи 8, м.Кременчук, 39601 Полтавська область) судові витрати понесені останнім за подачу позову до суду у розмірі 733 грн 21 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії (, пр-т Свободи 8, м.Кременчук, 39601 Полтавська область) на користь Держави 1 205 грн 37 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2022 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов