Справа № 459/271/22
Провадження № 2/459/65/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

02.02.2022 року представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), розмір якої станом на 25.01.2022 року становить 44 054,09 грн., з врахуванням уточнених вимог просить стягнути заборгованість у розмірі 30 857, 13 грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 2 481, 00 грн..

В обґрунтування позову послався на те, що 27.04.2021 р. між сторонами укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до блоку 3 даної заяви банк відкрив на ім`я відповідачки поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях України. На виконання умов договору, банк надав відповідачці платіжну картку та ПІН-конверт до неї, із встановленим кредитом в розмірі 250 000,00 грн. Строк кредиту встановлено на період дії платіжної картки до січня 2026 р.. Відповідно до виписки про рух по картковому рахунку, відповідач активно користувалася карткою, здійснювала зняття готівки, проводила платежі, що підтверджує використання ним кредитних коштів. Станом на день подання позовної заяви, заборгованість відповідачкою не погашено, кредитні кошти не повернуто. Станом на 25.01.2022 р. заборгованість останньої перед банком становить 44 054, 09 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 43 561,20 грн.; комісія 301,30 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 118,58 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22,55 грн.; втрати від інфляції на суму нарахованих та не сплачених процентів 50,46 грн.. У зв`язку із частковим погашенням боргу відповідачкою, станом на 16.05.2022 р. заборгованість останньої перед банком становить 30 857, 13 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 30 364,24 грн.; комісія 301,30 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 118,58 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22,55 грн.; втрати від інфляції на суму нарахованих та не сплачених процентів 50,46 грн. Оскільки відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, тому банк змушений звернутись в суд.

Ухвалою від 30.03.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 16.05.2022 року з повідомленням сторін.

Сторони скористались своїми правами визначеними ст.ст. 178-179 ЦПК України, зокрема: 21.04.2022 р. відповідачка подала відзив на позовну заяву; 03.05.2022 р. представник позивача подав відповідь на відзив.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про уточнення позовних, оскільки відповідачка частково погасила заборгованість та просив справу розглядати у його відсутності.

Відповідачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

27.04.2021 р. між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10013/0337 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачкою укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО).

Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО, відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції на день підписання заяви, уклавши з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

На виконання умов договору, банк відкрив відповідачу поточний рахунок № № НОМЕР_1 в гривнях України та надав платіжну картку та ПІН-конверт до неї, із встановленим кредитом в розмірі 250 000,00 грн.

Виходячи із фінансового стану відповідачки та її кредитоспроможності, банк змінив в межах максимально можливих параметрів кредитування розмір кредиту до 44800грн.

Строк кредиту встановлено на період дії платіжної картки до січня 2026 р..

Згідно умов ДКБО, відповідач зобов`язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами кредитного договору.

Позивач свої обов`язки виконав в повному обсязі, шляхом надання відповідачці можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка умови кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим станом на 25.01.2022 р. заборгованість останньої перед банком становить 44 054, 09 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 43 561, 20 грн.; комісія 301, 30 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 118, 58 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22, 55 грн.; втрати від інфляції на суму нарахованих та не сплачених процентів 50, 46 грн.

Згідно виписки по картковому рахунку відповідачки станом на 16.05.2022 р. заборгованість за основним боргом (кредитом) становить 30 364, 24 грн.

У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором, належним чином не виконала та внаслідок цього заборгувала позивачу кошти в загальній сумі 30857,13 грн., позовні вимоги визнала, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі.

За таких обставин та міркувань суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачкою позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути 50% судового збору та повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 9) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в сумі 30 857 (тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн. 13 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 30 364, 24 грн.; комісія - 301, 30 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 118, 58 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22, 55 грн.; втрати від інфляції на суму нарахованих та не сплачених процентів 50, 46 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» 50% сплаченого судового збору у розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп..

Повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.05.2022 р.

Суддя: Н. Я. Отчак