Справа № 161/656/22
Провадження № 2/161/1557/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія (далі- ТДВ «СК) «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, 18.12.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля «Dah CF» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Dah CF» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ».

Вказує, що представником ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» Подгурець В.В. йому було повідомлено, що згідно ремонтних калькуляцій загальна сума вартості ремонту автомобіля з вирахуванням зношених запчастин склала 26 011,01 грн.

Зазначає, що 09.08.2021 року він звертався до ТзОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з листом, у якому просив повідомити про прийняте рішення за його заявою від 26.01.2021 року стосовно страхового відшкодування, у зв`язку із заподіянням шкоди транспортному засобу внаслідок ДТП, яка сталась 18.12.2020 року.

У відповідь ТзОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надіслала лист, яким повідомила, що за його заявою було прийнято рішення про страхове відшкодування в розмірі 25 011,01 грн., франшиза становить 1000 грн.

Однак, станом на день розгляду справи ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» не здійснило виплату страхового відшкодування.

Крім того вказує, що відповідач ОСОБА_2 , як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним матеріальним збитком та розміром страхового відшкодування в сумі 18 205,80 грн., та суму франшизи в розмірі 1 000 грн.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь позивача страхове відшкодування в сумі 25011,01 грн., пеню в розмірі 2 906,76 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 092,88 грн. та 3% річних в розмірі 100,00 грн. Стягнути з Жінчина на користь позивача різницю між фактичним матеріальним збитком та розміром страхового відшкодування в сумі 18 205,80 грн., та суму франшизи в розмірі 1 000 грн., а також понесені судові витрати.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, вказав, що ліміт відшкодування шкоди, завданої майну не було вичерпано. Вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме: в сумі 1000 грн. матеріальної шкоди у вигляді франшизи.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2022 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також подав заяву про слухання справи без його участі. Проти задоволення позову заперечує.

Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» в судове засідання не з`явився хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливим слухати справу у відсутності учасників справи, що не з`явилися по наявним у справі доказам.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2020 року сталася ДТП, за участю автомобіля «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Dah CF» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області 18.01.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8-9).

Із матеріалів справи вбачається, що 12.01.2020 року ОСОБА_1 було подано письмове повідомлення про ДТП (а.с.10-11).

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 12.01.2021 р. та ремонтної калькуляції загальна сума вартості ремонту автомобіля позивача з вирахуванням зношених частин склала 26 011,01 грн. (а.с.2-13, 15-19).

Судом встановлено, що 26 січня 2021 року позивач звернувся з заявою до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (а.с. 14).

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18 грудня 2020 року з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Страховій компанії за полісом 160373514, саме: про виплату страхового відшкодування в розмірі 25 011,01 грн. Відповідно до пункту 5 полісу 202028102 франшиза становить 1000 гри. 00 коп. (а.с.20).

Однак, станом на час розгляду справи ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» не здійснило виплати страхового відшкодування добровільно, а тому така підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову.

Відповідно до пункту 36.5. статті 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування відповідачем ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» позивачу має бути сплачена пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно наданого розрахунку з яким суд погоджується, пеня нараховується на суму заборгованості 25 011,01 грн. за період починаючи з 25.04.2021 року по 10.01.2021 року та складає 2 906,76 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України , боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції на суму заборгованості 25 011,01 грн. за період з 25.04.2021 року по 10.01.2021 року складає 1 092,88 грн.

Три відсотки річних від простроченої суми 25 011,01 грн. за період з 25.04.2021 року по 10.01.2021 року та складає 536,54 грн.

На підставі викладеного, з ТДВ СК Ю. ЕС. АЙ. на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 2 906,76 грн., індекс інфляції в сумі 1 092,88 грн., 3% річних в сумі 536,54 грн.

При цьому суд враховує, що відповідач ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» не надав суду заперечень в частині розрахунків спірних сум пені, 3 % та інфляційних втрат, а відтак, судом беруться до уваги розрахунки надані позивачем, з якими суд погоджується.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичним матеріальним збитком та розміром страхового відшкодування в сумі 18 205,80 грн., та суму франшизи в розмірі 1 000 грн. суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика).

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Судом встановлено, що згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 160373514 (далі поліс страхування) цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 тис. грн. з франшизою в розмірі 1000 грн. (а.с. 39).

Отже, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, тому немає підстав для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування з враховуючу ту обставину, що позивач погодився на суму страхового відшкодування у розмірі 25 011,01 грн. з врахуванням зносу запчастин належного йому транспортного засобу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення матеріальних збитків на суму 18 205,80 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 12 Закону, передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п.п.36.6 ст. 36 Закону № 1961-IV визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

В даному випадку розмір франшизи встановлений полісом страхування ОСОБА_2 складає 1000 грн. (а.с.39).

Таким чином, оскільки розмір завданої шкоди у розмірі 25 011,01 грн. не перевищує ліміту відповідальності ОСОБА_2 у 130 000 грн., а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість та передчасність позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_3 , ліміт застрахованої цивільної відповідальності якого є більшим, ніж пред`явлене страхове відшкодування.

З врахуванням вищевикладених норм закону, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовної заяви в частині стягнення з ОСОБА_3 суми встановленої франшизи в розмірі - 1000 грн., в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 було заявлено позовні вимоги загальною ціною 48 752,98 грн. (29 547,18 грн. просив стягнути ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» + 19 205,80 грн. з ОСОБА_2 ) при зверненні до суду позивачем було сплачено 992, 40 грн.

Разом з тим, судом було задоволено заявлені вимоги на загальну суму 30547,18 грн. (29 547,18 грн. стягнуто із ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та 1 000 грн. стягнуто із ОСОБА_3 ), що становить 63 % від ціни позову.

Відтак, сума судового збору, яка підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача становить 621.80 грн.

За таких обставин, з огляду на викладене, з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь позивача підлягають стягненню понесених ним судових витрат (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) у вигляді сплаченого судового збору в сумі 570,13 грн., (992,40 / 29547,18 х 29547,18 = 992,40 = (621.80)), з ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню понесених ним судових витрат (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) у вигляді сплаченого судового збору в сумі 51,67 грн., (992,40 / 19205,80 х 1000 = 51,67).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 625, 1166, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 25011,01 грн., пеню в розмірі 2 906,76 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 092,88 грн. та 3% річних в розмірі 100,00 грн., що разом становить 29 547 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої ДТП, грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 570 (п`ятсот сімдесят) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 51 (п`ятдесят одна) грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», код ЄДРПОУ -32404600, юридична адреса: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 4, корпус 6А;

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 16 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк