Справа № 686/9405/22
Провадження № 2-з/686/78/22
У Х В А Л А
13 травня 2022 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/9405/22, -
12 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 45 200,00 доларів США та 12 405 грн. 00 коп. судового збору.
Одночасно зі зверненням до суду з позовом, ОСОБА_1 12 травня 2022 року подав до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mersedes-Benz ML 250 CDI 4 Matic, державний номер НОМЕР_1 , та все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_2 ) в межах заявленої суми 45 200,00 доларів США.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що сума заборгованості є досить великою, та отримавши позовну заяву відповідач зможе безперешкодно вжити заходів щодо продажу чи інших дій щодо майна, яке йому належить, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З огляду на викладене, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Заявником ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу, а також у заяві не обґрунтовано підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на транспортний засіб та усе рухоме і нерухоме майно відповідача у межах заявлених позовних вимог, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за його позовом до ОСОБА_2 в майбутньому.
Разом з тим, заявником не надано суду доказів того, що на день звернення з заявою до суду спірний вказаний заявником транспортний засіб перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 , а також і не доведено наявність у відповідача будь-якого майна, на яке можливо було б накласти арешт.
Суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням: розумності, обґрунтованості та пропорційності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу, а також дитини.
Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити, оскільки ним не доведено обставин, які є обов`язковими для доведення при подачі заяви про забезпечення позову в розумінні ст. 151 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суддя -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/9405/22 - відмовити.
На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.
Суддя: О.М. Палінчак