ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/944/22Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 (скаржник), Черкаська міська рада,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Весеньова С.В. на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 01.06.2022 (повний текст складено 01.06.2022, суддя в суді першої інстанції Марцішевська О.М.) про залишення без розгляду позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черкаської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою суду першої інстанції позовну заяву у справі залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання. Також судом вирішено питання про розподіл судових витрат відповідача ОСОБА_2 за відповідним її клопотанням, у розмірі, який суд визнав як доведений належними доказами, а саме: на проведення судової експертизи в розмірі 6000 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. Вирішено компенсувати ці витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з посиланням на те, що позивача звільнено від оплати судових витрат, як особу з інвалідністю ІІ групи, отже витрати відповідача, понесені при розгляді справи, мають бути компенсовані за рахунок державного бюджету частково, враховуючи клопотання сторони позивача про їх зменшення та засаду пропорційності понесених судових витрат складності спору.

16.06.2022 апеляційним судом одержано апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Весеньова С.В. на ухвалу суду першої інстанції від 01.06.2022 про залишення без розгляду позовної заяви в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині розподілу судових витрат та новим рішенням стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 36800,00 грн. та 2800,00 грн. витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді справи. Вказує, що позивач згідно наданих доказів має ІІ групу інвалідності строком до 31.01.2020, отже на час постановлення ухвали особою з інвалідністю не був. Тривалий розгляд справи обумовлений неналежною поведінкою позивача неявками в судові засідання, ухилення від оплати судових експертиз, підробленням доказів. Розмір витрат на правничу допомогу скаржника належним чином підтверджується долученими доказами та розрахунками. Відповідач не отримувала клопотання позивача про зменшення судових витрат. Суд не врахував, що відповідач є особою з інвалідністю та пенсіонером. У заяві представника позивача про залишення позову без розгляду, яка відповідачу не надсилалася, не вказано про зменшення судових витрат відповідача. позивачем не заперечено та не спростовано необхідність вчинення представником відповідача тих чи інших дій по наданню правничої допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Черкаської міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку залишено без розгляду ухвалою від 01.06.2022.

У цій же ухвалі, вирішуючи питання про компенсацію відповідачу ОСОБА_2 спричинених розглядом справи судових витрат, про що відповідачем заявлено відповідне клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок залишення позовних вимог у справі без розгляду, витрати відповідача, пов`язані з розглядом справи, мають бути компенсовані у порядку вимог ст. 141 ЦПК України.

Однак з такими висновками суду в цій справі погодитися не можна.

Так ч.7 ст.141 ЦПК України, на яку послався суд першої інстанції, передбачено, що, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, окремий порядок розподілу між сторонами справи судових витрат у разі, зокрема, залишення позову без розгляду, як у даному випадку, регламентовано положеннями ст. 142 ЦПК України.

Частиною 5 цієї статті визначено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно до частини 6 ст. 142 ЦПК України вбачається, що, зокрема, у разі залишення позову без розгляду суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, але за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З системного аналізу вказаних норм цивільного процесуального права слідує висновок про те, що у разі залишення позову у справі без розгляду відповідач має право подати суду заяву про компенсацію понесених при розгляду справи судових витрат, у якій навести аргументи у підтвердження того, що такі витрати обумовлюються необґрунтованими діями позивача, про що надати суду докази. Отже відповідач повинен довести наявність та пов`язаність відповідних витрат з необґрунтованим діями позивача.

Такі ж висновки вбачаються з постанови ВС від 28.04.2022 у справі №914/2234/19. У цьому правовому висновку також мається посилання на сталу позицію ВС з даного питання, викладену у постановах від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 25.07.2019 у справі №910/11310/18, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17.

Отже для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У разі залишення позову без розгляду суд у відповідній ухвалі вирішує питання про розподіл судових витрат лише у випадку наявності по справі обставин, передбачених у ч.9 ст.141 ЦПК. При цьому, в даній справі суд, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, не встановивши фактів зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, провів розподілення між сторонами судових витрат.

Зі змісту ч.7 ст.141 ЦПК України, на яку вказав суд першої інстанції, вбачається, що вона не може бути застосована у разі окремого правового регулювання відповідного питання про розподіл судових витрат при залишенні позову без розгляду, яке регламентується спеціальною нормою ст. 142 ЦПК України.

Більш того, застосуванню судом ч.7 ст.141 ЦПК України в даному випадку перешкоджає той факт, що на момент винесення оспорюваної ухвали належних та допустимих доказів про те, що позивач ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи у суду не було, оскільки термін дії наданого позивачем пенсійного посвідчення сплив 31.01.2020 року, іншого не надано.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За обставин цієї справи підстав для компенсації відповідачу відповідних судових витрат не має.

Саме по собі залишення позову у справі без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій сторони позивача, що вбачається з правової позиції ВС від 28.04.2022 у справі №914/2234/19.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 01.06.2022 про залишення без розгляду позову у даній справі слід скасувати в частині зазначення про компенсацію судових витрат відповідача у зв`язку з порушенням норм процесуального права (ст. ст. 141, 142 ЦПК України), та прийняти в цій частині постанову про відмову в задоволенні заяви відповідача про розподіл між сторонами судових витрат у справі.

В решті ухвала суду сторонами не оскаржувалася, отже судом і не переглядалася.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 01.06.2022 про залишення без розгляду позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черкаської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку - скасувати в частині розподілу судових витрат по справі між сторонами.

Заяву відповідача ОСОБА_2 про розподіл між сторонами судових витрат по справі залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 04.08.2022.

Суддя-доповідач

Судді