Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Череватого Петра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання у Тернопільському кооперативному фаховому коледжі, а саме до 30 червня 2022 року, але не більше 23-х річного віку.

24 грудня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано заяву представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Череватого П. М. про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить поновити строк для подання даної заяви про ухвалення додаткового рішення; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 гривень судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом Адвокатського об`єднання «ВІФІКС» - Череватим П. М.

На підтвердження даних обставин подав копію договору про надання правничої допомоги від 16 вересня 2021 року; копію додаткової угоди від 16 вересня 2021 року; копію акту від 24 грудня 2021 року.

Суд не вбачає, що участь сторін та інших учасників справи при вирішенні питання про стягнення витрат позивача на правничу допомогу є необхідною, а тому ухвалює додаткове рішення з цього питання у їх відсутності.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Щодо поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення суд встановив наступне.

Представник позивачки покликається, що про існування рішення суду від 06 грудня 2021 року він дізнався лише після отримання його копії 20 грудня 2021 року, про що свідчить відмітка на поданій ним заяві про видачу судового рішення, яка міститься у матеріалах справи. Того ж дня він ознайомився із змістом рішення суду та встановив наявність підстав для стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Судом встановлено, що у матеріалах справи наявна заява адвоката Череватого П. М. про отримання копії повного тексту заочного рішення від 06 грудня 2021 року, яке не набрало законної сили із відміткою про отримання ним такого рішення 20 грудня 2021 року.

Також у матеріалах справи (а.с. 33) наявне клопотання про розгляд справи за відсутності адвоката Череватого П. М. що свідчить про те, що він не був присутнім у судовому засіданні, в якому було постановлено судове рішення.

Як слідує із відбитку штампу на заяві про ухвалення додаткового рішення, така заява була подана 24 грудня 2021 року.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

У відповідності до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку, про що зазначено в постанові Верховного Суду по справі № 205/213/20 від 17 листопада 2021 року.

Відтак, з огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне поновити представнику позивачки ОСОБА_1 , адвокату Череватому П. М. строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

16 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ВІФІКС» укладено договір про надання правничої допомоги, із якого вбачається, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання, відповідно до вимог чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу Клієнту з підготовки та подання до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від імені Клієнта позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витратах на дитину та аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а також представництва інтересів Клієнта під час судового розгляду вказаної позовної заяви (п. 1.1. Договору). Розмір гонорару за надання правничої допомоги, прядок та строки його сплати встановлюється відповідно до додаткової угоди, укладеної між сторонами, що є невід`ємним додатком до цього договору або за домовленістю сторін (п. 4.1. Договору).

Із додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 16 вересня 2021 року вбачається, що на виконання вимог п. 4.1. Договору, Сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги пов`язаної з підготовкою та поданням до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від імені Клієнта позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витратах на дитину та аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а також представництва інтересів Клієнта під час судового розгляду вказаної позовної заяви Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, буде становити фіксовану суму - 5000 гривень та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт) (п. 1. Додаткової угоди). Вказані в пункті 1. даної додаткової угоди грошові кошти Клієнт зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання, протягом шістдесяти днів з дня прийняття Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області судового рішення за наслідками розгляду позовної заяви, вказаної у п. 1 даної додаткової угоди (п. 2 Додаткової угоди).

Як слідує із акту про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 16 вересня 2021 року від 24 грудня 2021 року, загальна вартість наданої правничої допомоги складає 5 000 гривень.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, як відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Водночас, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Керуючись ст. ст. 263-265, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Поновити представнику позивачки ОСОБА_1 , адвокату Череватому Петру Миколайовичу строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська