Справа № 677/104/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 травня 2022 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Владюк Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом Органу опіки та піклування Красилівської міської ради до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача органу опіки та піклування Красилівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогами про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з неї на її утримання аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про народження, малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : серія НОМЕР_1 , її матір`ю є ОСОБА_1 .

Відомості про батька ОСОБА_3 внесені до актового запису згідно частини 1 ст. 135 СК України.

До Служби у справах дітей Красилівської міської ради звернулася громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати громадянки ОСОБА_1 із заявою про надання їй висновку про доцільність позбавлення батьківських прав її доньки відносно малолітньої дитини, її онуки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві зазначено, що малолітня дитина на утриманні бабусі з 2012 року. Вихованням дитини також займалася бабуся дитини. Бабуся влаштовувала малолітню ОСОБА_2 у дитячий дошкільний заклад, в школу також влаштовувала вона. Бабуся відвідувала усі дитячі святкові заходи у дошкільному закладі та у загальноосвітній школі, приймала участь у ремонтах класу і по сьогоднішній день займається утриманням та вихованням своєї онуки ОСОБА_2 .

Заяву ОСОБА_4 було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини, на яку було запрошено бабусю малолітньої дитини та відповідачку ОСОБА_1 .

Служба у справах дітей, вивчаючи дане питання, змушена була звернутися до правоохоронних органів, аби знайти у місті Красилів громадянку ОСОБА_1 , яка на контакт з матір`ю та своєю донечкою не йшла і її місце проживання було невідоме, так як дана громадянка веде кочівний та аморальний спосіб життя.

ОСОБА_1 розшукали працівники поліції, так як родичам було невідоме її місце перебування. Громадянка вела себе дуже агресивно, не йшла на контакт з членами Комісії. ОСОБА_1 пішла на контакт з членами Комісії і заявила, що готова узгодити здійснення соціального супроводу її сім`ї.

Керуючись ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно ст. 150, 152, 164 Сімейного кодексу України, Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані із захистом прав дитини» зі змінами та доповненнями, заслухавши інформацію Служби у справах дітей про неналежне виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісія з питань захисту прав дитини вирішила гр. ОСОБА_1 надати термін до 01.12.2021 року для усунення причин, які заважають їй виконувати свої обов`язки відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Комунальній установі «Красилівський центр надання соціальних послуг» започаткувати соціальний супровід родини ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації Комунальної установи «Красилівський центр надання соціальних послуг», протягом місяця фахівці соціальної роботи неодноразово здійснювали спроби відвідати гр. ОСОБА_1 , або хоча би поспілкуватися по телефону, але їхні спроби були марними так як здійснювати соціальний супровід неможливо через відсутність отримувача послуг за останнім місцем її проживання.

При аналізі зібраних матеріалів з`ясовувалася й думка малолітньої дитини. Відповідно до первинного психологічного висновку практичного психолога ІРЦ Красилівської міської ради малолітня дитина ОСОБА_2 себе пов`язує лише з бабусею. Усвідомлено говорить про те, що матері поруч немає, бачить її дуже рідко, мама нею не цікавиться, не приймає участі у її житті, а живе своїм життям, в якому місця дитині немає. На матір дитина має образу.

Відповідно до довідки від 12.08.2021 року № 02-15/95 «Гімназії та загальноосвітньої школи І ступеня» мати ОСОБА_2 не бере участі у її вихованні, не з`являється у школі. Вихованням дитини займається бабуся дитини гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки від 31.12.2021 року № 02-15/232 «Гімназії та загальноосвітньої школи І ступеня» мати ОСОБА_2 контакту із закладом освіти не підтримує, з вчителями не спілкується, шкільним життям дитини не цікавиться. Вихованням дитини займається бабуся дитини гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до свідчень сусідів, бабусі дитини ОСОБА_4 : ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , вихованням та утриманням малолітньої дитини ОСОБА_2 займається бабуся дитини.

Зважаючи на вище зазначені обставини Комісія з питань захисту прав дитини при Красилівській міській раді, розглянувши документи, надані Службою у справах дітей, прийняла рішення підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подати висновок на затвердження виконавчого комітету Красилівської міської ради та звернутися до Красилівського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 .

Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затверджено 13.01.2022 року і додається до справи.

Жодних об`єктивних даних у гр. ОСОБА_1 , які б вказували на наявність перешкод у вихованні її малолітньої доньки, не було встановлено. Також не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_1 намагалася виконувати батьківські обов`язки відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, представник позивача просила позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання потворно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надала.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд повинен при оцінці обставин на перше місце ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 травня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Красилівського РВ ДРАЦС № 786/23.9.4-36 від 14 серпня 2021 року відомості про батька дитини - ОСОБА_3 внесені до актового запису згідно ч. 1 ст. 135 СК України.

Судом встановлено, що відповідач безвідповідально відноситься до своєї дитини ОСОБА_2 , не цікавиться її життям, розвитком та станом здоров`я, не спілкується з нею.

До Служби у справах дітей Красилівської міської ради звернулася громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати громадянки ОСОБА_1 із заявою про надання їй висновку про доцільність позбавлення батьківських прав її доньки відносно малолітньої дитини, її онуки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві зазначено, що малолітня дитина на утриманні бабусі з 2012 року. Вихованням дитини також займалася бабуся дитини. Бабуся влаштовувала малолітню ОСОБА_2 у дитячий дошкільний заклад, в школу також влаштовувала вона. Мати дитини знаходилася у м. Санкт - Петербурзі. Бабуся відвідувала усі дитячі святкові заходи у дошкільному закладі та у загальноосвітній школі, приймала участь у ремонтах класу і по сьогоднішній день займається утриманням та вихованням своєї онуки ОСОБА_2 .

Заяву ОСОБА_4 було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини, на яку було запрошено бабусю малолітньої дитини та відповідачку ОСОБА_1 .

Служба у справах дітей, вивчаючи дане питання, змушена була звернутися до правоохоронних органів, аби знайти у місті Красилів громадянку ОСОБА_1 , яка на контакт з матір`ю та своєю донечкою не йшла і її місце проживання було невідоме, так як дана громадянка веде кочівний та аморальний спосіб життя.

ОСОБА_1 розшукали працівники поліції, так як родичам було невідоме її місце перебування. Громадянка вела себе дуже агресивно, не йшла на контакт з членами Комісії. «Достатньо» накричавшись громадянка ОСОБА_1 пішла на контакт з членами Комісії і заявила, що готова узгодити здійснення соціального супроводу її сім`ї.

Керуючись ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно ст. 150, 152, 164 Сімейного кодексу України, Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані із захистом прав дитини» зі змінами та доповненнями, заслухавши інформацію Служби у справах дітей про неналежне виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісія з питань захисту прав дитини вирішила гр. ОСОБА_1 надати термін до 01.12.2021 року для усунення причин, які заважають їй виконувати свої обов`язки відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Комунальній установі «Красилівський центр надання соціальних послуг» започаткувати соціальний супровід родини ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації Комунальної установи «Красилівський центр надання соціальних послуг», протягом місяця фахівці соціальної роботи неодноразово здійснювали спроби відвідати гр. ОСОБА_1 , або хоча би поспілкуватися по телефону, але їхні спроби були марними так як здійснювати соціальний супровід неможливо через відсутність отримувача послуг за останнім місцем її проживання.

При аналізі зібраних матеріалів з`ясовувалася й думка малолітньої дитини. Відповідно до первинного психологічного висновку практичного психолога ІРЦ Красилівської міської ради малолітня дитина ОСОБА_2 себе пов`язує лише з бабусею. Усвідомлено говорить про те, що матері поруч немає, бачить її дуже рідко, мама нею не цікавиться, не приймає участі у її житті, а живе своїм життям, в якому місця дитині немає. На матір дитина має образу.

Відповідно до довідки від 12.08.2021 року № 02-15/95 «Гімназії та загальноосвітньої школи І ступеня» мати ОСОБА_2 не бере участі у її вихованні, не з`являється у школі. Вихованням дитини займається бабуся дитини гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки від 31.12.2021 року № 02-15/232 «Гімназії та загальноосвітньої школи І ступеня» мати ОСОБА_2 контакту із закладом освіти не підтримує, з вчителями не спілкується, шкільним життям дитини не цікавиться. Вихованням дитини займається бабуся дитини гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до свідчень сусідів, бабусі дитини ОСОБА_4 : ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , вихованням та утриманням малолітньої дитини ОСОБА_2 займається бабуся дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини пасічник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ураховуючи те, що відповідач являється особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, мінімальний розмір аліментів передбачений законодавством, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на дитини.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлені дві вимоги, при цьому судовий збір не сплачувався.

Позов задоволено повністю, а тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1816 грн. (908+908).

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 264-265 ЦПК України, ст. 150, 155, 166, 180 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

ОСОБА_1 позбавити батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на малолітню дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 1309 (одна тисяча триста дев`ять) гривень щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 20 січня 2022 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Позивач - орган опіки та піклування Красилівської міської ради, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, площа Незалежності, 2, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Гладій