Справа № 127/118/22
Провадження № 2/127/34/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, належної працівнику при звільненні, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ДП - Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, належної працівнику при звільненні, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так відповідно до п.3,5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до ст. ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.3 ст.83 ЦПК України).

Як убачається з позовної заяви, посилаючись, зокрема на положення ст. 83, 116 КЗпП України позивач пред`явив позовні вимоги про стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати в загальній сумі 169921 грн та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку на суму 14602,23 грн.

Натомість, позивач, вказуючи на розмір належних, але невиплачених працівнику при звільненні сум у позовній заяві, не зазначає підстав та обставин, на яких ґрунтується здійснений ним розрахунок у заявленому розмірі. Зокрема, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують наведені позивачем обставини по невиплаті заробітної плати за період з червня 2018 року по червень 2021 року, а саме: відсутній розрахунок проведених виплат при звільненні, довідки нарахованої, але не виплаченої заборгованості по заробітній платі, відсутня детальна виписка по банківському рахунку позивача, на який здійснювалися виплати заробітної плати за вказаний період, докази в підтвердження відпрацьованого позивачем часу в цей період (табель обліку робочого часу за період з червня 2018 року по червень 2021 року), розміру середнього заробітку позивача на момент звільнення, відсутні документи, що підтверджують структуру самої заробітної плати позивач, у т.ч. встановлення розміру посадового окладу за займаною посадою в цей період.

При цьому, посилаючись на лист відповідача №10886-01 від 13.08.2021, позивач не зазначає обставин щодо отримання ним довідки про нарахування заробітної плати.

Слід звернути увагу позивача на положення ст.83 ЦПК України щодо порядку подання доказів, зокрема, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, враховуючи вищевказані недоліки, зважаючи на положення ч.1 ст.185 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Одночасно, слід також зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, належної працівнику при звільненні, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: