Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/168/22

Провадження № 2/439/262/22

12 травня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді Петейчука Б.М.,

із участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», у якій просить суд визнати виконавчий напис за № 6404 від 07 вересня 2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис за № 6404, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 3236882 від 23 листопада 2020 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» заборгованості у сумі 26 532 гривні 15 копійок.

Позивачка звертає увагу, що у подальшому постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича від 18 жовтня 2021 року на підставі виконавчого напису за № 6404, який виданий 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, відкрито виконавче провадження ВП № 67168704.

На думку позивачки такий виконавчий напис суперечить законодавству України та є таким, що не підлягає виконанню. Позаяк не визнаючи суми заборгованості за зобов`язанням, на підставі якого вчинено виконавчий напис, між сторонами існує реальний спір. Відтак на момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явився. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. Хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Хоча належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, враховуючи супутні обставини справи, вважає, що наявних у справі доказів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Із метою забезпечення розумності та ефективності судового процесу, суд, не відкладаючи розгляду справи, визнає за доцільне вирішити спір по суті. Позаяк основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1172 від 29 червня 1999 року, вчинено виконавчий напис за № 6404, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 3236882 від 23 листопада 2020 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» заборгованості у сумі 26 532 гривні 15 копійок, що підтверджується наданою суду копією Виконавчого напису (а.с. 4).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича від 18 жовтня 2021 року на підставі виконавчого напису за № 6404, який виданий 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, відкрито виконавче провадження ВП № 67168704 (а.с. 7).

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормою статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Однак нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відтак з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

За змістом положень статтей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із доказів по справі, позивач, вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що правова природа безспірності такого виконавчого напису, є недоведеною. На думку позивача між сторонами існує спір стосовно виникнення договірного зобов`язання (кредитного договору № 3236882 від 23 листопада 2020 року), що вже безумовно свідчить про відсутність характеру безспірності.

При вирішення питання по суті, суд виходить із того, що відповідачем та приватним нотаріусом всупереч вимог статті 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів існування безспірності заборгованості позивача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» за кредитним договором № 3236882 від 23 листопада 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису.

У свою чергу відповідач надав суду жодних належний та достатніх доказів, які слугували безспірною підставою для винесення виконавчого напису від 07 вересня 2021 року за № 6404.

Відповідач зауважував, що форма укладеного кредитного договору між сторонами була електронною та не була нотаріально посвідчена. Також не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин обізнаності ОСОБА_1 із наявною заборгованістю перед кредитором.

Окрім цього суд зауважує ту обставину, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі за № 826/20084/14, залишеної в силі ухвалою вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині:

-зокрема, пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису за № 6404 від 07 вересня 2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992 гривні 40 копійок та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496 гривні 20 копійок (а.с. 1, 6).

Нормою частини 1 статті 141 ЦПК України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову на рахунок ОСОБА_1 , що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

На підставі статтей 87-88 Закону України «Про нотаріат», статтей 15, 16, 18 ЦК України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 158, 258-268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повістю.

Визнати виконавчий напис за № 6404 від 07 вересня 2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 3236882 від 23 листопада 2020 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» заборгованості у сумі 26 532 гривні 15 копійок, таким, що не підлягає виконанню

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» на користь ОСОБА_1 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

Вжиті ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2021 року заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, який зареєстрованого у реєстрі за № 6404, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» грошових коштів у сумі 26 532 гривні 15 копійок, скасувати після спливу дев`яноста днів з дня набрання даним судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12 травня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: Львівська область, Золочівський район, село Нем`яч , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг»; ; місцезнаходження: Київська область, місто Київ, вулиця Ризька, 73-Г, офіс 7/1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, місцезнаходження: Львівська область, місто Львів, вулиця Тараса Шевченка, 31, офіс 315.

Суддя Б.М. Петейчук