Справа № 166/210/22
Провадження № 2/166/136/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 травня 2022 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Фазан О.З., за участю секретаря Приймачук О.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

установив:

Позивачка ОСОБА_1 25.03.2022 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3000 грн, щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня звернення до суду й до досягнення нею повноліття.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 28 жовтня 2009 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області за актовим записом № 11. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 ,яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З серпня 2021 року вона з дитиною проживають окремо від відповідача, який належної матеріальної допомоги на отриманння доньки в добровільному порядку не надає. Змушена звернутися з цим позовом , оскільки її матеріальний стан не дозволяє самостійно утримувати дитину та забезпечити їй належний рівень життя.

Стверджує, що відповідач на даний час офіційно непрацевлаштований, але вівн постійно виїжджає на заробітки за межі України , де отримує стабільні доходи, має задовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні немає, а тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі , більшому від мінімально визначеного законом.

Позивачка просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, що підтверджено даними Укрпошти " Трекінг" ( штрихкод 694).

За таких встановлених обставин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Сторони по справі перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2009 року, який зареєстрований Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області за актовим записом № 11, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ( а.с. 3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серій НОМЕР_2 , виданого 23 вересня 2010 року , актовий запис № 15, Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є позивачка та відповідач ( а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 308 від 23.03.2022 Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області ( а.с. 5).

За нормами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.1 ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отже,відповідач як батько ОСОБА_2 зобов`язаний брати участь у вихованні доньки ОСОБА_4 та утриманні її поряд з позивачкою.

За нормами ч.3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить : з 01 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виїжджає на заробітки за межі України , що ним не спростовано .

Крім того, відповідач не скористався правом надати відзив на позов, тобто спростувати доводи позивачки.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання.

При цьому, на позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших відомостей щодо працевлаштування та середньомісячного заробітку (доходу) відповідача позивачем суду не надано. Із долучених до позовної заяви документів вбачається, що неповнолітня донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Одночасно з цим, відповідачем не було надано жодних доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, батьків, чи докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання його малолітньої дитини.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши письмові докази у справі, суд вважає доведеною обставину щодо потреби неповнолітньої дитини в матеріальній допомозі батька, а тому, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років до 18 років, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 2000 грн, оскільки позивачка позовні вимоги мотивує , що кожен із батьків зобов`язаний забезпечити половину прожиткового мінімуму і одночасно зазначає стягнути аліменти в розмірі, більшому від мінімально визначеного законом.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З даною позовною заявою позивач звернулася 25.03.2022 року , отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт, ідентифікаційний код відсутні, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 2000 ( дві тисячі ) грн, щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня звернення до суду, тобто з 25.03.2022 року , й до досягнення нею повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу розміру аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.З.Фазан