Справа № 628/3513/21 Провадження № 2/628/262/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

05 січня 2022 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Барабанової В. В.

за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську Харківської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовська С.О. про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

встановив:

09.09.2021 позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовська С.О., у якому просить визнати недійсними Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР 19-00-054193, виданий 25 лютого 1997 року Курилівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1997 № 282, визнавши недійсною реєстрацію №282 за 1997 рік в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю Державного акту серії ХР 19-00-054193, від 25 лютого 1997 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що на підставі вказаного вище Державного акту ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, набула право власності на земельну ділянку площею 0,26 га на території с. Курилівка Курилівської сільської ради, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач прийняв спадщину після матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, оскілки Державний акт не відповідає вимогам Земельного кодексу України, тобто цільове призначення землі «для ведення особистого підсобного господарства» не відповідає нормам діючого законодавства.

Невідповідність цільового призначення земельної ділянки, на якій розташований належний позивачу на праві приватної власності житловий будинок, позбавляє його можливості реалізувати спадкові права в частині перехову права на земельну ділянку, на якій він розміщений.

Внести виправлення до Державного акту у позасудовому порядку неможливо, тому за захистом свого права позивач звернувся до суду.

Відомостей про звернення позивача з аналогічним позовом немає.

Ухвалою суду від 09.09.2021 провадження по справі булло відкрито, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.11.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

23.11.2021 ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (а.с.39).

Представник відповідача - Курилівський сільський голова Ситник М. також надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради, позов підтримує, заперечень проти його задоволення немає ( а.с. 30).

ВідГоловного управління Держгеокадастру у Харківській області до суду надійшли пояснення по справі, згідно тексту яких, за інформацією Управління у Куп`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Державний акт на право приватної власності на землю серія ХР № 19-00-054193, зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 у Журналі реєстрації державних актів на земельну ділянку, яка розташована на території с. Курилівка Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області площею 0,2600 га. Земельна ділянка у Державному земельному кадастрі не зареєстрована, форма власності - приватна, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер не визначений. За даними Управління, власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_2 . Відомості щодо наявності на зазначеній земельній ділянці житлового будинку та/або господарських споруд в Управлінні відсутні. Враховуючи ці обставини, Головне управління просить врахувати цю інформацію при розгляді справи, провести розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.34-38).

Завідувачем Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. була надана заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, заперечень по суті заявлених вимог немає, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.20).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР № 19-00-054193, виданого 25.02.1997 Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1997 № 282, ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Курилівської сільської ради від 22.02.1996 №1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,26 гектарів в межах згідно з ланом, на території с. Курилівка Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 11).

10 листопада 2010 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Колосовською С.О. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , щодо спадщини, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (був.кн. №13 ), розташованого на земельній ділянці належній спадкодавиці на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР 19-00-054193, виданого на її ім`я Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області 25.02.1997, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкова справа № 688/2010р., зареєстровано в реєстрі за № 2-4401 ( а.с.10).

Згідно копії Витягу про державну реєстрацію прав Куп`янського БТІ за № 27991468 від 15.11.2010, реєстраційний номер: 31821993, будинок з надвірними будівлями ( був.кн.№13) за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на правці приватної власності на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину ( а.с. 7-8, 10 зворотній бік).

Постановою від 10.11.2020 державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори у Харківській області Колосовська С.О. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку при будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскілки правовстановлюючий документ на це майно - Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-054193 не відповідає вимогами Земельного кодексу України. Так, цільове призначення земельної ділянки площею 0,26 га, на якій розташований житловий будинок, у Державному акті вказано «для ведення особистого підсобного господарства», в той же час як фактично ця земельна ділянка призначалася для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,25 га», а решта - для ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 12).

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не передбачено законом або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Згідно з вимогами ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно з пунктом «г» ч. 1 і ч.3 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Частиною 1 ст. 155 та частиною 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України, судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

У постанові Верховного Суду України від 22 травня 2013 року (справа № 6-33цс13) міститься висновок про те, що судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 01 липня 2015 року у справі №6-319цс15, дійшло висновку про те, що, зокрема, визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Таким чином, об`єктивно оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів по даній справі у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, відсутність альтернативної можливості вирішення проблеми позивача та реалізації ним своїх прав, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13,14, 55 Конституції України, ст. ст. 4, 12, 13, 89, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 328 ЦК України, ст.ст. 40, 121,155,158 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовська С.О. про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю -задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР 19-00-054193, виданий 25 лютого 1997 року Курилівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1997 № 282, визнавши недійсною реєстрацію №282 за 1997 рік в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю Державного акту серії ХР 19-00-054193, від 25 лютого 1997 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений вище строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Курилівка, Куп`янського району Харківської області, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Територіальна громада Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, код ЄДРПОУ сільради 44080059, адреса сільради: Харківська область, Куп`янський район, с. Курилівка, вул. Лозова,1.

Треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, , адреса: м. Харків, вул. Космічна, 21, поверх 8-9, Державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовська С.О., адреса: Харківська область, м. Куп`янськ, пров. Куп`янський,4.

Повний текст рішення суду виготовлений 10.01.2022.

Суддя В. В. Барабанова