справа № 639/6123/21
провадження №2/642/625/22
12 січня 2022 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ольховського Є.Б.
за участю секретаря - Алімурадовій Т.Я.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
19.10.19 року у м. Харкові по вул. Дудінській, 1А відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля під керуванням ОСОБА_1 «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 .
26.11.2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова ухвалив постанову, якою визнав винним у настанні вищевказаної ДТП відповідача ОСОБА_1 , яким були порушені Правила дорожнього руху України.
Внаслідок цієї ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження, і потерпілий ОСОБА_2 23.10.2019 р. повідомив ПАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання цього страхового випадку та подав заяву про виплату страхового відшкодування.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.09.2021 року справу за підсудністю направлено до Ленінського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного без виклику (повідомлення) сторін.
Позивач подав до суду клопотання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач був повідомлений про існування справи шляхом направлення йому ухвали разом з позовом з додатками по останньому відомому місцю його реєстрації. У встановлений строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
19.10.19 року у м. Харкові по вул. Дудінській, 1А відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля під керуванням ОСОБА_1 «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 .
26.11.2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова ухвалив постанову, якою визнав винним у настанні вищевказаної ДТП відповідача ОСОБА_1 , яким були порушені Правила дорожнього руху України (а.с.58-59)
Між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (як страховиком) та ОСОБА_2 (страхувальником) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №ОSD/072305, предметом якого є страхування автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.44)
Внаслідок цієї ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження, і потерпілий ОСОБА_2 23.10.2019 р. повідомив ПАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання цього страхового випадку та подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.50-57)
05.03.2020 року та 18.06.2020 року на адресу відповідача - ОСОБА_1 було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування (а.с.66-68, 69-71)
Станом на 03.09.2021 р. суму страхового відшкодування відповідачем не погашено.
Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є, серед іншого втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням, або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ст.511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.
Відповідно до ч.1, 4 ст. 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч.1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором, потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином ОСОБА_1 є належним відповідачем завданої матеріальної шкоди ОСОБА_2 , автомобіль якого було застраховано ПАТ «СК «ПЗУ Україна», як безпосередній винуватець ДТП.
Крім цього, відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом, межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
Також потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом, звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальний збиток у розмірі 18 088,32 грн.
Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн.
Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя - Є.Б. Ольховський