РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/12323/21

Провадження № 22-ц/4815/385/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство "Альфа Банк"

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Альфа Банк" адвоката Мелянчука В.А. на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Левчука О.В. в м. Рівне, повний текст рішення складено 03.09.2021 року, у справі №569/12323/21

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства "Альфа Банк" про визнання іпотеки припиненою.

Позов мотивований тим, що існує необхідність судового захисту його порушених прав власності щодо належної йому на праві власності земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з розташованим на ній домоволодінням (житловий будинок, гараж, огорожа, огорожа, замощення), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на те, що внаслідок повного виконання основного зобов`язання перед відповідачем припиняється забезпечення його іпотекою, а також припиняється обтяження майна забороною його відчуження.

Стверджує, що зобов`язання позивача за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, є припиненими, а наявна заборона відчуження належної ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, обмежують його право власності на розпорядження своїм майном, а тому порушує його право як власника.

Просив суд про задоволення позову.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа Банк" про визнання іпотеки припиненою задоволено повністю.

Визнано такою, що припинена іпотеку за Іпотечним договором №6558Д-1 від 28.12.2006, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Поддубною Л. П. за р. № 7458.

Знято заборони та обтяження, накладені в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, у відповідності до Іпотечного договору №6558Д-1 від 28.12.2006, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Поддубною Л. П. за р. № 7458:

- заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 4307655, зареєстровано 28.12.2006, реєстратор: приватний нотаріус Поддубна Л. П., підстава обтяження: договір іпотеки, 7458, 28.12.2006, об`єкт обтяження: домоволодіння, адреса: АДРЕСА_1 , РПВН 8019676, власник: ОСОБА_1 ; заявник: ПН ОСОБА_2 ;

- заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 4307766, зареєстровано 28.12.2006, реєстратор: приватний нотаріус Поддубна Л.П., підстава обтяження: договір іпотеки, 7458, 28.12.2006, об`єкт обтяження: земельна ділянка, будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, загальною площею 0,1200, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер земельної ділянки 2269, власник: ОСОБА_1 , заявник: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»;

- заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 4744793, зареєстроване 03.04.2007, реєстратор: Приватний нотаріус Поддубна Л.П., підстава обтяження: договір іпотеки, 1418, 03.04.2007, об`єкт обтяження: домоволодіння адреса: АДРЕСА_1 , РПВН 8019676, власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ; заявник: ПН ОСОБА_2 ;

- заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 4745043, зареєстроване 03.04.2007, реєстратор: Приватний нотаріус Поддубна Л.П., підстава обтяження: договір іпотеки, 1418, 03.04.2007, об`єкт обтяження: земельна ділянка, будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, загальною площею 0,1200, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер земельної ділянки 2269, власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , заявник: ПН ОСОБА_2 ;

- іпотеку, реєстраційний номер обтяження: 4307949, зареєстровано 06.07.2009, реєстратор Приватний нотаріус Поддубна Л.П., підстава обтяження: Додаткова угода №658/97/Д-1/1, б/н, 06.07.2009 АКБ СР «Укрсоцбанк», об`єкт обтяження: домоволодіння, адреса: АДРЕСА_1 , РПВН 8019676, господарських будівель, загальною площею 0,1200, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер земельної ділянки 2269, іпотекодержатель: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», боржник за основним зобов`язанням: ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання 149775,00 доларів США, строк виконання 26.12.2026.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 17 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору та обґрунтоване тим, що сплативши заборгованість на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2014 року, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 27.12.2006 року, а відтак наявні підстави для припинення обтяження предмету іпотеки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В поданій апеляційній скарзі вказує на помилковість висновку місцевого суду про факт виконання позивачем зобов`язання за кредитним договором, та пояснює, що невиконання грошового зобов`язання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Додає, що наявність у позивача заборгованості перед Банком зі сплати сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України є підтвердженням того, що зобов`язання за кредитним договором не припинилися. Доводить, що існування судового рішення про задоволення вимог кредитора,я ке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач вважає рішення місцевого суду законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає.

Встановлено, що 27 грудня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №658Д, відповідно до п.1.1. якого Банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 59400,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 26.12.2021 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту №658Д від 27.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №658Д-1 від 28.12.2006 року, у відповідності до яких ОСОБА_1 було передано в іпотеку Банку належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з розташованим на ній домоволодінням (житловий будинок, гараж, огорожа, огорожа, замощення), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до додаткового договору №658/97Д-1/1 про внесення змін до договору іпотеки №658/97д-1 посвідченого 03.04.2007 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Поддубною Л. П. за р.№1418 від 06.07.2009 року, іпотечний договір №658Д-1 від 28.12.2006 року також забезпечує виконання зобов`язань за договором кредиту №97д від 03.04.2007, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позичальником ОСОБА_4 .

В зв`язку з простроченням ОСОБА_1 виконання зобов`язання за Договором кредиту №658Д від 27.12.2006 року, 17 вересня 2013 року AT «Укрсоцбанком» було надіслано ОСОБА_1 лист вих. №02-06/968 з вимогою повернути в повному обсязі кредит, проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Оскільки вказана вимога ОСОБА_1 виконана не була, AT «Укрсоцбанк» звернувся до Рівненського міського суду з позовом про дострокове повне стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості в сумі 757023,17 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області 04 вересня 2014 року позовну заяву AT "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2006 року у сумі 757 023,17 грн.

10.03.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист на виконання рішення Рівненського міського суду від 04 вересня 2014 року у справі №569/4320/14-ц.

На виконання вищевказаного виконавчого листа Рівненським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області, за заявою AT «Укрсоцбанк», було відкрите виконавче провадження ВП 58345990.

12 вересня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області на виконання рішення Рівненського міського суду від 04 вересня 2014 року у справі №569/4320/14-ц були внесені грошові кошти в сумі 835 959,65 грн.

17 вересня 2019 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУБ у Рівненській області Клімкович Яною Йосипівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58345990 в зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа.

Крім того, судом встановлено, що згідно довідки АТ "Альфа Банк" від 27.08.2021 №74677-23.1, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №97д від 03.04.2007 не має та кредитний договір закрито 29.07.2013.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.09.2014 року про стягнення заборгованості зобов`язання позичальника сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 12.09.2019 року (дата повного виконання рішення суду).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 12 вересня 2019 року (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання позичальника перед банком за Кредитним договором припинилося.

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Встановивши, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за Кредитним договором шляхом повного виконання судового рішення про дострокове стягнення з нього всієї суми заборгованості за цим договором, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зобов`язання за Кредитним договором припинилися на підставі статті 599 ЦК України в день остаточного погашення заборгованості, стягнутої судовим рішенням.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3Закону України «Про іпотеку»).

Абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

З огляду на викладене, оскільки основне зобов`язання припинилися 12 вересня 2019 року, також обґрунтованим є висновок суду про визнання припиненою іпотеку та задоволення позовних вимог про зняття заборон та обтяжень накладені в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, у відповідності до Іпотечного договору №6558Д-1 від 28.12.2006, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має право на стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних та інфляційних втрат за весь час затримки виконання судового рішення, які входять до складу основного зобов`язання та мають компенсаційний характер, не заслуговують на увагу, оскільки у зв`язку із затримкою виконання рішення суду про стягнення заборгованості у ОСОБА_1 не виникає будь-яких інших зобов`язань за Кредитним договором. При цьому кредитор має право порушувати питання про стягнення з боржника коштів на підставі статті 625 ЦК України за період невиконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.09.2014 року у справі № 569/4320/14-ц. Однак таке право кредитора виникає в силу Закону, а не договору.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2020 року у справі № 569/613/19 (провадження № 61-18981св19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 569/23247/18 (провадження № 61-14784св19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року у справі № 570/648/19 (провадження № 61-7308св20).

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Альфа Банк" адвоката Мелянчука В.А. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2021 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 травня 2021 року.

Головуючий

Судді: