Справа №760/5085/22 2-о/760/202/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретяря судового засідання Омельченко Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою, в якій просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, від батьків: матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України та батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Свої вимоги мотивують тим, що вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у пологовому будинку м. Донецьк, ОСОБА_1 народила - сина ОСОБА_3 . Факт народження дитини було зареєстровано некомпетентною установою у м. Донецьк. У зв`язку з тим, що свідоцтво про народження, отримане на території м. Донецьк є недійсним, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України - відсутня, на даний час, заявники не мають можливості навіть вивезти дитину на не окуповану територію України.

Звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для отримання свідоцтва про народження державного зразка.

Заявники у судове засідання не з`явилися, у своїй заяві просили слухати справу у їх відсутність та відсутність їх представника.

Заінтересована особи у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом пункту 7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з частиною другою статті 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась дитина ОСОБА_3 .

Факт народження підтверджено документом невстановленого зразка - свідоцтвом про народження, виданим 15 січня 2021 року Київським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки серії НОМЕР_1 .

Батьками дитини є: батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, який зареєстрований на тимчасово окупованій території у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України; мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована на тимчасово окупованій території у АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту громадянина України.

Звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для отримання свідоцтва про народження державного зразка.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, зокрема, сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей.

Таким чином, судом встановлено, що заявники, які є громадянами України, не мають можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Положеннями статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, та за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Частиною третьою статті 317 ЦПК України визначено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 3, 5, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», частини першої статті 7 Закону України «Про громадянство України», статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтею 122 СК України, статтями 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження, задовольнити.

Встановити факт народження дитини - чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Україна, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України, зазначивши батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, матір дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України.

Рішення суду в частині встановлення факту народження дитини підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна