Справа № 348/2556/21
Провадження № 22-ц/4808/616/22
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду, ухвалене суддею Грещуком Р.П. 7 лютого 2022 року у м. Надвірній у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак відповідач не дає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Позивач тимчасово не працює, живе за рахунок періодичних підробітків, інших доходів немає. Стверджувала, що відповідач фізично здорова людина, їй відомо, що він працює по тимчасових заробітках в Україні, а також отримує пенсію, тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 2000 грн. щомісяця.

Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також понесені нею судові витрати по справі.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 7 лютого 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. на дитину щомісячно до досягнення повноліття. Стягнення аліментів вирішено розпочати з 23.11.2021 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2250 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що з урахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану та стану здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровою особою, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. на утримання неповнолітньої дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що суд не взяв до уваги ту обставину, що позивач самостійно, без його згоди змінила місце проживання дитини із с. Білі Ослави на с. Заріччя, де дитина не має належних умов проживання та навчання.

Вказує, що у судовому засіданні нагошував на тому, що він є пенсіонером за віком та учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. Стверджує, що він хворий, непрацездатний та особисто потребує аліментів на утримання. Фізично працювати та утримувати матеріально дочку він не може. Розмір його пенсії становить орієнтовно 2400 грн. на місяць. Цих коштів замало на його самостійне проживання. Натомість позивач працює, самостійно визначила місце проживання дитини, тому і ризики матеріального її утримання повинна нести самостійно.

Також вважає, що судові витрати, покладені на нього в оскарженому рішенні, підлягають скасуванню.

Просить скасувати рішення суду повністю та відмовити у позові, судові витрати за написання апеляційної скарги та консультацію у розмірі 2000 грн. покласти на позивача.

Позивач не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.10.2010 року у Білоославській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківській області, актовий запис №27, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.11.2012 року (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.08.2016 року (а.с. 4).

На даний час позивач разом з неповнолітньою дитиною та відповідачем зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою Білоославського старостинського округу Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №1570 від 09.11.2021 року (а.с. 5).

Із пояснень позивача ОСОБА_2 вбачається, що вона на даний час тимчасово не працює, проживає на тимчасові заробітки, інших доходів не має. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Із долученої представником відповідача до матеріалів справи довідки Надвірнянського об`єднаного управління ПФУ №49 від 24.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком, яка в загальному розмірі з липня 2021 року по грудень 2021 року становила 14756,16 грн. (а.с. 26).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2744 гривні, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривні.

Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, врахував встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, потреби дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, і дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується доводів апелянта, про те, що він хворий, не може працювати, однак ця обставина судом не врахована, то колегія суддів такі відхиляє, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Незважаючи на те, що апелянт пенсійного віку та має посвідчення учасника ліквідації на ЧАЕС, таке саме по собі не свідчить про наявність у нього хвороби як обставини, що могла б бути врахована при визначенні розміру аліментів.

Щодо посилань апелянта на те, що він отримує тільки пенсію розміром орієнтовно 2400 грн. на місяць і цих коштів замало на його самостійне проживання, то такі теж не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на дитину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.03.2020 року по справі №759/10277/18, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що судові витрати, покладені на нього рішенням першої інстанції, підлягають скасуванню, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не довів, що він звільнений від сплати судових витрат відповідно до закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків місцевого суду та не містять підстав для зміни чи скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду від 7 лютого 2022 року без змін.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду від 7 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

Повний текст постанови складено 19 травня 2022 року.