У х в а л а

16 травня 2022 року

м. Київ

справа № 202/7418/16-ц

провадження № 61-876ск22

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

14 січня 2022 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просив суд касаційної інстанції скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 18 березня 2022 року, але який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме, для надання доказів сплати судового зборуу встановленому розмірі.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Верховного Суду від 15 лютого 2022 року оприлюднена 16 лютого 2022 року.

Копія ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2022 року отримана заявником 04 квітня 2022 року, що підтверджується відповідним зворотнім поштовим повідомленням.

Однак, вимоги ухвали суду від 15 лютого 2022 року виконані не були, оскільки не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Таким чином, станом на 16 травня 2022 року вимоги Верховного Суду заявником не виконано.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі «Пономарьов проти України») сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Таким чином, на підставі статті 393 ЦПК України касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року необхідно визнати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко