СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/63/22
ун. № 2-3744/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кириленко Т.В.,

при секретарі - Істоміній О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Печерський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) щодо ухилення від скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 27.01.2014 року у виконавчому провадженні № 41560507. Також просила зобов`язати уповноважених осіб Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) усунути порушене право ОСОБА_1 шляхом скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 27.01.2014 року у виконавчому провадженні № 41560507, номерів записів про обтяження № 8191027 і за № 4500037.

В обгрунтування скарги посилається на те, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві (на даний час - Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) перебувало виконавче провадження № 41560507 з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/97/13 виданого 10.12.2013 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості у розмірі 346 538,65 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 27.01.2014р. було накладено арешт на все належне їй майно, після чого 30.01.2014р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені записи про обтяження за № 8191027 і за № 4500037.

Однак, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 2506.2014р. було відкрито апеляційне провадження з розгляду її апеляційної скарги на рішення суду про стягнення з неї но користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості у розмірі 346 538,65 грн., а рішенням Апеляційного суду м. Києва від 1.09.2015р. було скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2013року в частині стягнення з неї в солідарному порядку заборгованості.

12.09.2014р. у відповідності до вимог ст. 48 Закону України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення) виконавчий документ було повернуто і припинено чинність арешту належного їй майна.

У грудні 2021р. їй стало відомо, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зберігаються записи про обтяження, які були внесені на підставі постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 27.01.2014р.

21.12.2021р. вона звернулась з заявою до Печерського ВДВС про скасування арешту та інших обтяжень, однак їй було повідомлено про неможливість скасування арешту у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження.

Вважає бездіяльність посадових осіб Відділу, що полягає в ухиленні від скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт належного їй майна неправомірною, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції, чинній на момент прийняття рішення про завершення виконавчого провадження) - у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві (на даний час - Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) перебувало виконавче провадження № 41560507 з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/97/13 виданого 10.12.2013 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості у розмірі 346 538,65 грн. (т. 2 а.с. 79-80).

Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 27.01.2014 державним виконавцем, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржниці та оголошення заборони на його відчуження (т. 2 а.с. 65-66).

12.09.2014р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу в орган, що його видав на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» з припиненням чинності арешту майна боржника та скасуванням інших заходів примусового виконання рішення (т. 2 а.с. 70).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 11.01.2022р. на майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 415 50507, виданий 27.01.2014р., видавник: ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві (а.с. 65-66)

Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, матеріли зазначеного виконавчого провадження були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянуто заяву ОСОБА_1 б/н від 21.12.2021 та за результатами розгляду повідомлено, що згідно з частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчої служби відсутні підстави для скасування арешту майна.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час винесення постанови від 12.09.2014р.) виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого видано виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час винесення постанови від 12.09.2014р.) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної вище, для пред`явлення їх до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови про повернення виконавчого документа від 12.09.2014р. державним виконавцем було зазначено про припинення чинності арешту майна боржника ( ОСОБА_1 ), тобто державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до закону, зокрема, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції від 20.07.2014 року.

У той же час Законом України "Про виконавче провадження" (у редакції від 20.07.2014 року) не було передбачено права чи обов`язку державного виконавця одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження та припиненням арешту вчиняти дії щодо скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт майна.

Із аналізу наведених вище норм права вбачається, що у даному випадку боржник мав за власною ініціативою звернутись до державного виконавця із заявою про отримання додаткових копій постанови та самостійно пред`явити до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження, для скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про арешт майна.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність порушень з боку Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при винесенні постанови щодо повернення виконавчого документа на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час винесення постанови від 12.09.2014р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 - 451 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Печерський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Кириленко