КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 362/2862/19 Головуючий у І-й інстанції - Кравченко Л. М.
апеляційне провадження № 22-ц/824/6155/2022 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Однак, відповідач присуджені кошти сплачує неохоче, лише на вимогу ОСОБА_2 . Відповідач є матеріально забезпеченою особою, відпочиває за кордоном. Крім того, позивачка відкупила у відповідача частину їх спільного будинку, за яким значилась заборгованість за комунальні послуги, і позивач змушена була брати кредити та приводити будинок у належний для проживання стан. Вказана обставина значно погіршила її матеріальне становище. Відповідач інших утриманців не має, має доходи.

Посилаючись на те, що позивачці тяжко забезпечувати дитину всім необхідним самостійно, просила задовольнити позов та збільшити розмір аліментів з 1000 грн. до 2 000 грн. щомісячно.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави 768 грн.40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі адвокат Янчук А.А., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2022 року дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що сторони по справі - позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 з 28.11.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2017 року (а.с.6-6зв).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Судом також встановлено, і даний факт сторонами не заперечувався, що малолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 17 жовтня 2017 року.

З матеріалів справи слідує, що позивачка є власницею Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2018 року позивач купила у відповідача належну йому Ѕ частину зазначеного будинку, а також оплатила заборгованість відповідача по комунальним платежам за вказаний будинок, доказом чого є відповідні квитанції, надані позивачкою.

З довідки депутата Васильківської міської ради від 31 жовтня 2019 року слідує, що ОСОБА_2 зареєстрована, але фактично не проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка просила задовольнити її позовні вимоги, вказуючи на те, що відповідач проживає окремо, аліменти сплачує нерегулярно.

Відповідач заперечував проти збільшення розміру аліментів до 2000 грн., вважаючи, що розмір аліментів, який він сплачує, тобто в розмірі 1 000 грн. є достатнім, при цьому не заперечував наявність у нього заборгованості по аліментам.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначала, що в жовтні 2009 року придбала у відповідача належну йому Ѕ частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , придбаного ними у період шлюбу. Після розлучення, в 2017 році відповідач створив неможливі умови для проживання в будинку її з сином, а згодом взагалі вигнав її з вказаного будинку, внаслідок чого ОСОБА_2 вимушена була орендувати разом із сином квартиру. Звільнивши будинок, відповідач зняв на ньому вікна й двері.

Після придбання Ѕ частини зазначеного будинку, вона змушена зробити будинок придатним для проживання, сплатила борги відповідача за послуги газопостачання та електропостачання, якими користувався відповідач, для чого отримала в Банку кредитні кошти.

Зазначала, що вказані обставини погіршили її матеріальне становище, розмір аліментів, які сплачує відповідач, є недостатнім для створення дитині нормального життя, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Окрім того, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;

Судом правильно встановлено, що раніше визначений судом розмір аліментів в сумі 1000 грн. на час ухвалення рішення є недостатнім, оскільки є меншим, ніж законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та з урахуванням пріоритетності прав та інтересів дитини, достатнє забезпечення її потреб, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та отримувати дохід, має обов`язок належного утримання свого неповнолітнього сина, відсутність даних про його незадовільний стан здоров`я, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позову.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн., а лише в розмірі 1000 грн., не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази вказаним обставинам. Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів про свій майновий стан, який би свідчив про неспроможність сплачувати відповідачем аліменти в сумі 2000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність його постановлення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2021 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: