Справа № 369/6850/21
Провадження №4-с/369/14/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., за участі представників скаржника Шумського О.І., Касьяненка Д.Л., представника заінтересованої особи Кирплюка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмелєвої Марини Володимирівни, головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні №54847988, -

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника адвокат Касьяненко Д.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 21.05.2021 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на протиправні дії державного виконавця і постанову про заміну сторони виконавчого провадження, згідно якої останній просив суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича з винесення постанови від 26.03.2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні № 54847988 з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2 ;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича з винесення постанови від 26.03.2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні № 54847988 з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2 .

Вимоги скарги обгрунтовані наступним.

11 жовтня 2017 року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/4557/15-ц виданого 16.08.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області щодо виселення ОСОБА_1 з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

26 березня року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича винесено постанову від 26.03.2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні № 54847988 з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2 .

Скаржник вважає вказану постанову незаконною з огляду на наступне.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 369/4557/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали було проголошено 15.03.2021 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року по справі № 369/4557/15-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року по справі № 395/4557/15-ц було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 369/4557/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року по справі № 369/4557/15-ц.

У судовому засіданні, яке відбулось 09 березня 2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області, яка була проголошена у судовому засіданні 09 березня 2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95380488). повний текст ухвали буде проголошено 15 березня 2021 року о 14 годині 00 хвилин.

Апеляційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області було подано представником ОСОБА_1 26 березня 2021 року, тобто в межах строків, передбачених ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року по справі № 369/4557/15-ц.

Відтак, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року про заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі 369/4557/15-ц не набрала законної сили, а ОСОБА_2 не могла бути належним стягувачем у виконавчому провадженні № 54847988.

Однак у всіх документах в матеріалах виконавчого провадження № 54847988 як стягувачем зазначено саме ОСОБА_2 , хоча, по суті вона не являлась ним.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.10.2021 року відкрито провадження у справі за скаргою, призначено судове засідання.

16.12.2021 року до канцелярії суду від органу ДВС надійшли заперечення на скаргу, згідно якої останній зазначив, що виселення боржника відбулося із дотриманням ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні 13.01.2022 року представники скаржника підтримали подано скаргу, представник заінтересованої особи заперечив проти задоволення вимог скарги.

Представник органу ДВС у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та забірна в ній письмові докази, приходить до висновку що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про виселення про виселення задоволено. Виселено ОСОБА_1 з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.02.2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 10 липня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення №369/4557/15-ц залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року у справі залишено без змін.

16.08.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання заочного рішення суду від 10.07.2015 року було видано виконавчий лист №369/4557/15-ц про виселення ОСОБА_1

Старшим державним виконавцем Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.10.2017 було відкрите виконавче провадження № 54847988 з примусового виконання виконавчого листа №369/4557/15-ц.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.03.2021 року заяву адвоката Кирплюк Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про заміну стягувача у цивільній справі №369/4557/15-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про виселення задоволено. Замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на його правонаступника ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) у цивільній справі №369/4557/15-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про виселення. В роз`ясненні заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року у цивільній справі №369/4557/15-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про виселення відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.03.2021 року замінено стягувача в рамках виконавчого провадження з ПАТ КБ "Приватбанк" на ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича задоволено частково. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року скасовано в частині заміни стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника ОСОБА_2 та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволені заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2 відмовлено.

20.05.2021 року на адресу відділу надійшла заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про призначення виконавчих дій.

Постановою державного виконавця від 21.05.2021 року виконавче провадження поновлено.

Постановою старшого державного виконавця від 24.05.2021 року на виконання постанови Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, якою скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року скасовано в частині заміни стягувача, було замінено сторону виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами

Виконання судового рішення охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч вищевказаних норм чинного законодавства, скаржником належними та допустимими доказами не підтверджено незаконність постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича з винесення постанови від 26.03.2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні № 54847988 з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2

Твердження представників скаржника на виконання державним виконавцем ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.03.2021 року у справі № 369/4557/15-ц, яка не набрала законної сили, спростовується змістом ст. 261 ЦПК України, згідно якої ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.03.2021 року у справі № набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Стаття 273 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, не може бути застосовано щодо порядку набрання ухвалою суду від 09.03.2021 року у справі № 369/4557/15-ц законної сили, яке не є рішенням суду у розумінні ст. 273 ЦПК України.

Посилання представника скаржника на те, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року по справі № 395/4557/15-ц не є ухвалою у розумінні ЦПК України, а відтак не підлягає виконанню, є нормативно безпідставними та доказово необгрунтованими.

Усі інші доводи та твердження учасників справи не спростовують вищевикладених висновків суду.

З наведеного вище, суд приходить висновку що оскільки оскаржувані акти прийняті державним виконавцем відповідно до вимог закону, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмелєвої Марини Володимирівни, головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні №54847988.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмелєвої Марини Володимирівни, головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Тарасенка Вадима Олексійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні №54847988 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 17.01.2022 року.

Суддя А.В. Янченко