У Х В А Л А

про забезпечення позову

Справа № 126/779/22

Провадження № 2-з/126/2/2022

"16" травня 2022 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Рудь О.Г.

розглянувши заяву генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбужжя плюс" Яремчук Я.П. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбужжя плюс" до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2 , Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації Бершадської міської ради Красиленко Вікторія Борисівна про визнання переукладеним попереднього договору оренди землі, визнання недійсними і скасування державної реєстрації наступного договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2022 року генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбужжя плюс" Яремчук Я.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2 , Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації Бершадської міської ради Красиленко Вікторія Борисівна про визнання переукладеним попереднього договору оренди землі, визнання недійсними і скасування державної реєстрації наступного договору оренди землі.

Одночасно з матеріалами позову до суду надійшла заява про забезпечення вищевказаного позову, в якій представник ТОВ "Надбужжя плюс" просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-кому встановлювати межі розташованої в Гайсинському районі Вінницької області земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0013 площею 2,2043 га. в натурі (на місцевості) та закріплювати її межовими знаками до набрання законної сили судовим рішенням за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс» до гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про визнання недійсним, укладений 01.08.2018 гр. ОСОБА_1 із гр. ОСОБА_2 договір оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та про визнання переукладеним, укладений 13 січня 2008 року громадянином ОСОБА_1 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Надбужжя плюс», Договір оренди земельної частки, із укладеною 26 серпня 2009 року Додатковою угодою № 36.

Заява мотивована тим, що ТОВ «Надбужжя плюс» є сільськогосподарським підприємством, яке тривалий час займається вирощуванням сільськогосподарської рослинницької продукції, для чого орендує у фізичних осіб землю сільськогосподарського призначення, розташовану в Гайсинському (Бершадському) районі Вінницької області.

ТОВ «Надбужжя плюс» 13 січня 2008 року уклало із гр. ОСОБА_3 , який діяв на підставі сертифікату на право на земельну частку, договір оренди земельної частки площею 1,94 умовних кадастрових гектарів, строком на 11 років. Він був зареєстрований згідно чинного на той час законодавства 29 жовтня 2010 року в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Чернятської сільської ради за № 81. 26 серпня 2009 року сторони уклали Додаткову угоду № 36 до зазначеного договору, яким встановили, що договір укладено сторонами строком на 11 років. Ця Додаткова угода № 36 також була зареєстрована Книга записів реєстрації договорів оренди за номером 123. Таким чином, строк дії Договору - по 29 жовтня 2021 року.

Пунктом 5.7 Договору оренди земельної ділянки встановлено, що у випадку отримання орендодавцем державного акту на право приватної власності на землю та виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) зобов`язання сторін припиняються. У цьому випадку орендар має першочергове право на переукладання договорів оренди.

ТОВ «Надбужжя плюс» добросовісно та належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, зокрема повністю та своєчасно сплачувало орендну плату.

В подальшому, у зв`язку із відкриттям Бершадським районним судом Вінницької області у 2019 році провадження в цивільній справі

126/916/19 за позовом гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 третя особа ТОВ «Надбужжя плюс», останньому стало відомо про отримання

гр. ОСОБА_1 . Свідоцтва на право власності на земельну ділянку, Серія №

21256361, видане 05.05.2014 державним реєстратором Баланом А.С.,

кадастровий номер земельної ділянки для ведення сільськогосподарського

виробництва :04:001:0013 площею 2,2043 га., а також укладання

гр. ОСОБА_1 договору оренди землі зазначеної земельної ділянки.

Відповідач, після отримання Свідоцтва на право власності на земельну ділянку зобов`язаний був повідомити ТОВ «Надбужжя плюс» про цей важливий юридичний факт і обговорити питання поновлення договору із ТОВ «Надбужжя плюс». Однак навпаки, відповідач уклав 01.08.2018 договір із гр. ОСОБА_2 ..

З метою захисту своїх порушених прав ТОВ "Надбужжя плюс" подає одночасно із цією заявою про забезпечення позову і сам позов, предметом якого є визнання недійсним, укладений 01.08.2018 громадянином ОСОБА_1 із громадянином ОСОБА_2 договір оренди землі та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42582541 від 16.08.2018, номер запису про інше речове право 27527313 щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером :04:001:0013 на підставі договору оренди землі від 01.08.2018; про визнання переукладеним із 05 травня 2014 року по 05 травня 2025 року, укладений 13 січня 2008 року громадянином ОСОБА_1 із ТОВ «Надбужжя плюс», договір оренди земельної частки, із укладеною 26

серпня 2009 року додатковою угодою № 36, у відповідній редакції.

Подання заяви про забезпечення позову зумовлено тим, що до ТОВ "Надбужжя плюс" 05 травня 2022 року зателефонував гр. ОСОБА_2 , який повідомив про свій намір виділити належну гр. ОСОБА_1 земельну ділянку в натурі (на місцевості), після чого приступити до її обробітку.

Невжиття такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії, а саме: виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0013 може істотно ускладнити ефективний захист оспорюваного права Позивача на оренду зазначеної земельної ділянки, за захистом яких він має намір звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 та ч. 1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Відповідно до статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є: накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав свідоцтво на право власності на земельну ділянку, Серія № 21256361, видане 05.05.2014 державним реєстратором Баланом А.С., кадастровий номер земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва :04:001:0013 площею 2,2043 га, а також уклав договір оренди землі зазначеної земельної ділянки з ОСОБА_2 ..

Таким чином, орендар ОСОБА_2 набув право користування даною земельною ділянкою на підставі договору оренди, який на даний час є чинним і презумпція правомірності якого у встановленому законом порядку не спростована (стаття 204 ЦК України).

Таким чином, обраний вид забезпечення позову ТОВ «Надбужжя плюс» порушує інтереси суб`єкта господарської діяльності.

Поряд із цим, суду не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову в спосіб, обраний заявником, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбужжя плюс" Яремчук Я.П. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбужжя плюс" до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2 , Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації Бершадської міської ради Красиленко Вікторія Борисівна про визнання переукладеним попереднього договору оренди землі, визнання недійсними і скасування державної реєстрації наступного договору оренди землі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. Г. Рудь