Справа № 346/2550/21
Провадження № 2/346/138/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Васильчук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні , спілкуванні з неповнолітніми синами,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

07 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 15 жовтня 2010 року був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_2 .. У шлюбі у них народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року шлюб між ними розірвано. Малолітні діти залишені на проживання при матері. Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 23 червня 2020 року «Про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми» йому встановлено для участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 графік спілкування: кожного вівторка та четверга з 16.00 до 19.00 год., перша, третя субота з 11.00 до 17.00 год., друга, четверта неділя з 11.00 до 17.00 год. Він згідно встановленого графіка протягом 2020 року мав можливість спілкуватися з синами. Під час спілкування вони з дітьми займались спортом, гралися, гуляли, з старшим сином - ОСОБА_7 робили уроки після шкільних занять. Також спілкувався з дітьми шляхом телефонного зв`язку. Діти завжди чекали зустрічей з ним. Як свідомий батько, він розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дітей, піклуюсь про синів, щомісячно сплачує кошти на їх утримання, крім того купує дітям необхідний одяг, шкільне приладдя, іграшки, продукти харчування. Крім того, сини тягнуться до нього, вони відчувають його любов та турботу. За місцем проживання він характеризується позитивно, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Обставини, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дітьми спричинить їм шкоду, відсутні. Однак відповідачем створюються перешкоди його спілкуванню з синами. ОСОБА_2 забрала у сина ОСОБА_7 телефон, який він придбав для можливості спілкування з дітьми, відмовляється повідомляти про стан дітей, про їх відсутність в дошкільному та навчальному закладах (про хвороби дітей він самостійно дізнається у лікаря дітей), взагалі не надає можливості бачитись та спілкуватись з дітьми. При цьому необгрунтовано звинувачує його в протиправному відношенні до синів. Створення перешкод ОСОБА_2 у його спілкуванні з дітьми порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дітей. Тому просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми та встановити для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми.

25 серпня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 поступила відповідь на відзив, відповідно до якого вказує, що з позовною заявою не погоджується та вважає її такої, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 23 червня 2020 року «Про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми» ОСОБА_1 було встановлено графік для участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : кожного вівторка та четверга з 16.00 год. до 19.00 год., перша, третя субота з 11.00 год. до 17.00 год., друга, четверта неділя з 11.00 до 17.00 год. Проте, ОСОБА_1 звернувся із заявою до опікунської ради з проханням збільшити йому час для проведення з дітьми. Вона, як мати, не заперечувала щодо цього. Тому, батько мав можливість забирати дітей скоріше, а саме: кожного вівторка та четверга з 14.20 год. до 19.00 год. Старший син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Коломийському ліцеї №1. Відвідує заняття з шахів та має вже певні результати. Мати дитини щомісяця оплачує дані заняття в розмірі 500 грн. щомісячно та підтримує в дитини захопленні до всього чим дитина цікавиться у своєму віці. Батько не сплачує жодної копійки на дітей окрім аліментів в розмірі 1500 грн. на дитину. Також дитина після навчання у Коломийському ліцеї №1 відвідує гурток гімнастики в приміщенні Коломийської ДЮСШ №1 і також показує хороші результати на свій вік. Молодший син ОСОБА_4 , 2016 року народження відвідує Коломийський заклад дошкільної освіти №3 «Росинка». Батько дітей, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві стверджує про те, що він з сином робив уроки після шкільних занять. Саме це викликало в дитини сльози на очах, оскільки за словами дитини, тато дуже кричав на дитину за те, що дитина щось не вірно чи не акуратно пише чи рахує. Дитина щоразу приходила подавлена та заплакана від батька, агресивно налаштована до матері. Також, ОСОБА_1 у своїй позивній заяві вказав, що купує дітям необхідний одяг, шкільне приладдя, іграшки, продукти харчування. З цього приводу має ряд заперечень, а саме: за період 2020 року батьком дитини було придбано дві пари штанів, дві куртки, 4 футболки, дві пари кросівок, пару пар шкарпеток та трусиків. Також було привезено три сумки одягу брудного та порваного. Серед того одягу для їхніх синів - був одяг, який був розрахований для дівчаток. Як пізніше підтвердив дідусь, а саме ОСОБА_8 - що це він передав одяг для своїх онуків. Щодо шкільного приладдя, то нею було придбане все необхідне синові для першого класу, а саме: класичний костюм на «1 вересня», сорочка, туфлі, рюкзак, канцтовари, спортивний костюм. Жодної копійки вона від колишнього чоловіка для дитини не отримала на придбання всього необхідного щоб зібрати дитину до школи. Якщо якусь іграшку батько дитині купував, то завжди забороняв дитині брати цю іграшку до будинку де діти проживають в даний час. З цього приводу діти також часто були ображені і вона як мати повинна була пояснювати та заспокоювати дітей, адже діти не розуміють чому батько не дозволяє забирати додому подаровані ним іграшки. Щодо того, що батько стверджує про те, що діти тягнуться до нього вона теж має заперечення. Діти мають дуже великий переляк до свого батька. Більше того, щодня її діти просять не віддавати їх батькові, адже він кричить і б`є їх. Доказом того є написана заява в поліції щодо побиття сина батьком ОСОБА_1 , про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000130 від 27.05.2021 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Судово-медична експертиза підтвердила легкі тілесні ушкодження завдані дитині його батьком ОСОБА_1 . Хотіла зауважити, що саме нею була подана заява до суду про розлучення у зв`язку з тим, що її колишній чоловік часто приходив додому у стані алкогольного сп`яніння та бив її в присутності малолітніх дітей. Про це свідчить постанова Коломийського міськрайонного суду № 346/4621/19 від 27.09.2019 та постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 05.11.2019 року №346/4621/19, яке визнало ОСОБА_1 винним у фізичному та психологічному насильстві. Як наслідок того, старший син почав від одержаного стресу затинатися, маючи діагноз: «Логоневроз» та затинається до тепер. Крім того, ОСОБА_2 та її батьками неодноразово були подані звернення до правоохоронних органів та прокуратури із заявами про фізичне на психологічне насильство. Доказом того є висновок судово-медичної експертизи, виписка з лікарні з діагнозом: «Забіг грудної клітки». Також, позивач постійно веде аморальний спосіб життя, в присутності дітей створює конфлікти, застосовує до них фізичне та психологічне насильство. Є ряд свідків, які готові прийти до суду та засвідчити про це. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09.06.2020 року № 346/1107/20 було винесено рішення про обмежувальний припис по відношенню до ОСОБА_1 , який постійно погрожував, створював конфлікти, застосовував фізичне насильство до колишньої дружини в присутності дітей та переслідував нас всюди. На даний час вона змушена дітей лікувати, оскільки вони налякані, погано сплять від отриманих стресів. Вона змушена була відвести сина ОСОБА_9 на огляд до психіатра дитячої поліклініки, яка обстеживши дитину та зробила заключення про виявлені порушення психологічного характеру , які проявляються в посіпуванні очей, покашлюванні та вигукуванні, в результаті чого дитині було призначено ряд заспокійливих препаратів. Всі ліки вона дітям купляє завжди сама, батько дітей лише приїжджає до поліклініки, ображає та принижує при дітях їхню матір чи дідуся з бабусею, розказує, що їхня мама, бабуся та дідусь є алкоголіками і скоро «здохнуть». Також був випадок, коли батько дітей при старшому синові показував середній палець дідусеві та обзивав його нецензурними словами. Дитина після таких слів опускає голову вниз та плаче. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вимагає повернення сплати його судового збору та оплати надання йому правової допомоги, вважає дане прохання недоцільним, оскільки вона сама утримує двох малолітніх дітей. Позивач, окрім аліментів в сумі 1500 грн. на одну дитину більше не сплачує жодної копійки . Оплату за ДНЗ, який відвідує молодший син ОСОБА_10 сплачує щомісяця самостійно. В Коломийському ліцеї №1 здає кошти на закупівлю друкований зошитів та книг на навчання дитини у 2 класі. Діти протягом року хворіли на простудні захворювання. Як батько малолітніх дітей, ОСОБА_1 жодного разу не придбав ліки для свої дітей, хоча щоразу він був присутній в поліклініці і бачив, що діти захворіли і потребують лікування Тому, вважає недоцільне вимагати від неї відшкодування його потреб на правову допомогу. Звертає увагу суд на той факт, що позивачем не додано жодних документів, які б підтвердили факт понесених ним додаткових витрат на потреби дітей чи покупки. Вона, як мати, чудово розумію , що дітям потрібний батько. Але здоров`я її дітей для неї найважливіше, а спілкування синів з їхнім батьком призводить до порушення їхнього здоров`я та негативно впливає на їхній психологічний стан та розвиток. Тому нею чиняться перешкоди в спілкуванні позивача з дітьми саме з метою уникнення негативного впливу батька на психологічний стан дітей так збереження їхніх нормальних життєвих функцій. Тому просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні 24.11.2021 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги заперечила та пояснила, що перестала дозволяти дітям бачитися з позивачем після того, як був факт нанесення тілесних ушкоджень, з приводу чого вона зверталася в поліцію. Після того вона згідна, щоб діти бачилися з батьком лише в людному місці і в її присутності, і лише у вихідні дні.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду 10 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

В судові засідання 10.12.2021 року, 21.01.2022 року, 16.02.2022 року, 15.03.2022 року, 20.04.2022 року та 10.05.2022 року відповідачка та її представник не з`явилися, явку свідків не забезпечили, тому суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи без їх участі за наявними доказами.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.10.2019 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Малолітніх дітей залишено проживати з матір`ю. (а.с.9 ).

Сторони є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради №109 від 23.06.2020р. 1. Встановлено ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми синами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такі дні та години: - 25.06.2020 р. з 16:00 год. до 18:00 год. ; - 02.07.2020 р. з 16:00 год. до 18:00 год. ; - кожного вівторка та четверга з з 16:00 год. до 19:00 год. ; - перша, третя субота з 11:00 год. до 17:00 год. ; - друга, четверта неділя з 11:00 год. до 17:00 год.. 2. При неможливості виконання графіку батько завчасно повідомляє матір, а матір батька дитини.(а.с.10).

Відповідно до довідки КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР наркологічного кабінету № 346 від 24.05.2021 року , яка видана ОСОБА_1 , 1983 року народження, адреса: АДРЕСА_1 , про те, що він на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не перебуває. (а.с. 11).

Відповідно до довідки КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР психоневрологічного кабінету № 202 від 24.05.2021 року , яка видана ОСОБА_1 , 1983 року народження, адреса: АДРЕСА_1 , про те, що він на диспансерному обліку в психологічному кабінеті не перебуває. (а.с. 12).

Згідно до характеристики на ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 з 01 березня 2020 р. Ввічливий, спокійний, врівноважений. Дотримується правил добросусідства, підтримує в належному стані прибудинкову територію. Активно проводить час з синами. На ділянці є басейн для дозвілля. Грають у футбол. За час проживання скарг від сусідів на ОСОБА_1 не було. (а.с. 13).

Відповідно до дублікатів чеків ОСОБА_1 регулярно сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 в період з 2020-04-01 по 2021-03-04 (а.с. 14- 32).

Згідно витягу з ЄРДР від 26.05.2021 року, до Коломийського РВП ГУНП поступила заява ОСОБА_2 про те, що 25.05.2021 року близько 17.00 год. її колишній ОСОБА_1 наніс удар в ділянку ноги та обличчя неповнолітньому сину ОСОБА_3 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно відповіді Коломийського ліцею № 1 від 27.05.2021 року, ОСОБА_3 учень 1-в класу. Його приводить щодня мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 забирає сина з ліцею згідно графіку. Звернень до психологічної служби ліцею від батьків не надходило.(а.с.79).

У листі закладу дошкільної освіти №3 Берізка зазначено, що ОСОБА_4 відвідує садочок систематично. Батьки цікавляться проблемами дитини, консультуються з педагогами. Під час проведення діагностичної методики для виявлення особливостей внутрішньо-сімейних стосунків. Під час малювання видно, що дитина прив`язана як до батька так і до матері (а.с. 80).

З постанови Коломийського міськрайонного суду від 27.09.2019 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду слідує, що ОСОБА_11 20.07.2019 року вчинив акт психологічного насильства в сім`ї, а саме- лаявся нецензурними словами та голосно кричав.(а.с.98-103).

09.06.2020 року відносно ОСОБА_1 видано обмежувальний припис на один місяць, заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці проживання з ОСОБА_2 ; обмежено спілкуватися з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з врахуванням рішення про визначення часу та місця зустрічей батька з дітьми, яке буде винесено органом опіки і піклування (а.с.104).

Згідно виписного епікризу ОСОБА_12 від 28.02.2020 року наявна травма- забій органів грудної клітки.(а.с.105).

У відповіді Коломийського ліцею № 1 від 09.08.2021 року зазначено, що ОСОБА_3 доглянутий, чистий, забезпечений всім необхідним. На заняття приводить мама, батьківські збори відвідували обоє батьків. (а.с.106).

Згідно висновку експерта № 92 від 27.05.2020 року зазначено, що у ОСОБА_3 наявний синець в ділянці передньої поверхні лівого стегна. Характер, морфологія та розташування наявного тілесного ушкодження не виключають можливості його спричинення, як внаслідок локальної дії тупого твердого предмету на ділянку лівого стегна потерпілого, так і внаслідок його падіння з вертикального, чи близького до нього, положення тіла, з ударом ним до твердої поверхні площини місця падіння (а.с.109-110).

Відповідно психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин ОСОБА_3 , 2014 року народження, від 27.07.2021 року, реєструється загальний емоційний фон контактів із батьком.

Згідно психологічного дослідження від 09.06.2021 року виявлено негативний емоційний стан ОСОБА_3 як реакція на травмуючий вплив батька.

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Відповідно до Стаття 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.( стаття 155 СК України).

Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини , сім`ї, свого народу та Батьківщини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідно до ст.157 СК України, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється, як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання сина та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст. 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей.

Тому суд доходить висновку, що ОСОБА_1 як батько має право на спілкування з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак відповідач ОСОБА_2 чинить йому в цьому перешкоди.

Суд не вважає, що висновки психологів про складнощі у спілкуванні дітей з батьком свідчать про те, що його слід взагалі обмежити у спілкуванні з ними.

Посилання відповідачки на побиття сина суд відхиляє, оскільки вказане не доведено належними та допустимими доказами.

Що стосується способу участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми, суд враховує інтереси дітей та батьків, а також бере до уваги рішення виконкому Коломийської міської ради від 23.06.2020 року (а.с.10).

Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги в частині можливості виїзду за межі України, оскільки позивачем не зазначено конкретної країни, часу виїзду та повернення дітей, не доведено факту ненадання дозволу на виїзд від матері.

Так, в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 643/1090/17, вказано, що не зазначення позивачем конкретної адреси місця перебування дитини та не надання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України виключає можливість встановити обов`язкові обставини, а саме: чи буде такий дозвіл відповідати найкращим інтересам дитини.

Сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та її період.

Надання дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення конкретної адреси місця перебування дитини за межами України та не надання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України створить ситуацію правової невизначеності та непрогнозованості.

На підставі викладеного, та ст..ст. керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителя: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 у спілкуванні з дітьми - синами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні неповнолітніми дітьми: синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі способи:

-кожного вівторка та четверга з 15.00 то 19.00 год., кожна субота з 10.00 до 19.00 год.;

-у дні народження дітей (24 лютого та 18 серпня)- з 15 до 18 год.;

-під час релігійних свят - на другий день Великодня та Різдва з 10 год. до 20 год.;

-безперешкодне проведення з синами під час літнього періоду 30 діб разом з 15 липня по 15 серпня.

-проведення з синами 7 діб під час зимових канікул, за попереднім узгодженням періоду з ОСОБА_2

-спілкування з дітьми проводити без присутності матері ОСОБА_2 ;

-при неможливості виконання графіку завчасно ( за 2 години) батько повідомляє матір, а матір - батька дитини;

-необмежене спілкування з дітьми засобами телефонного, відео (та іншого) зв`язку, в час не пов`язаний з навчанням.

В задоволенні решти позову- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 травня 2022 року.

Суддя Васильковський В. В.