Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/796/21

Провадження №2/377/61/22

10 травня 2022 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гніденко Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою дитиною,-

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій, посилаючись на ст. ст. 19, 150, 157, 164 СК України просила:

- позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- призначити її, ОСОБА_1 , опікуном малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини є син позивача ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_3 , шлюб між якими не зареєстровано. Батьки дитини створили нестерпні умови для її проживання: припинили піклуватися про дочку, вживають алкогольні напої та наркотичні і психотропні речовини, не працюють, ведуть себе аморально та агресивно, не цікавляться її життям та не спілкуються з нею. Тому вже понад рік дитина проживає разом з позивачем, яка займається її вихованням та утриманням. З 11 травня 2021 року родина ОСОБА_4 перебуває під соціальним супроводом у Славутицькому міському центрі соціальних служб з причин безвідповідального батьківства, зловживання алкогольними напоями, вживання психоактивних речовин, наявних соціально-побутових та соціально-економічних проблем. Відповідно до постанови Славутицького міського суду Київської області від 27 липня 2021 року у справі № 377/381/21 ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Також остання знаходилася на лікуванні від наркотичної залежності та на даний час перебуває на наркологічному обліку. Позивач є бабусею малолітньої дитини ОСОБА_5 , батьки якої ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо її виховання, тому просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити позивача опікуном дитини.

Ухвалою судді від 22 грудня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 10 січня 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, та усунення позивачем недоліків, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25 лютого 2022 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 березня 2022 року.

09 березня 2022 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 26 квітня 2022 року.

26 квітня 2022 року розгляд справи було відкладено на підставі ч.4 ст. 223 ЦПК України та призначено судове засідання на 10 травня 2022 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Суду пояснила, що після народження її онуки ОСОБА_5 її батьки, відповідачі у справі, належним чином не піклуються про свою дочку, не забезпечують її всім необхідним: продуктами харчування, одягом, предметами для її розвитку та не беруть участі у її вихованні. Мати дитини- ОСОБА_3 ніде не працює, а батько ОСОБА_4 , починаючи з 2017 року декілька разів влаштовувався на роботу за настановами позивача, проте працював не більше ніж півроку, оскільки його кожного разу звільняли з роботи, на даний час він також не працює. Після народження ОСОБА_6 часто проживала у неї по два-три місяці. На початку 2021 року батько дитини - ОСОБА_4 привів онуку до неї додому та попросив, щоб ОСОБА_6 тимчасово у неї побула, але у подальшому дитину так ніхто із батьків і не забрав. З того часу ОСОБА_6 постійно проживає разом з нею. Уже більше року опікуванням дитиною займається виключно вона та їй в цьому допомагають інші її діти, зокрема, син ОСОБА_7 . З літа 2021 року ОСОБА_6 відвідує дитячий садок. Відповідачі жодного разу не поцікавилися своєю дитиною, не піклуються про її матеріальне забезпечення, фізичний і духовний розвиток. Також ведуть аморальний спосіб життя, вживають алкогольні напої, а відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-нарколога. У їхньому житті немає місця для дочки, тому вона звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав та призначення її опікуном над дитиною. Вона є багатодітною матір`ю, виховувала своїх шестеро дітей чесними та добрими людьми, але її син ОСОБА_4 єдиний із її дітей, який зробив свій вибір на користь антисоціального способу життя. Інші її діти підтримують її рішення опікуватися онукою та допомагають у цьому. Дитина про батьків навіть не згадує і не питає, для неї це неприємна тема для розмови, оскільки боїться, щоб мати не забрала її до себе. У листопаді 2021 року був випадок, коли біля дитячого садку мати ОСОБА_6 , побачивши свою дитину, втекла від неї. Тоді ОСОБА_6 теж її побачила і розхвилювалась, оскільки боялася, щоб мати не забрала її до себе. Позивач хоче бути опікуном над онукою ОСОБА_5 , оскільки займається її вихованням, надає їй матеріальне утримання, забезпечує умови для проживання та розвитку.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, проте конверти із судовими повістками повернуто до суду з відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням сторони. Крім того, викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позов відповідачі до суду не направили. Заяви про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали.

Представник третьої особи ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків знає родину ОСОБА_1 як багатодітну сім`ю. Позивач характеризується виключно з позитивної сторони. Відповідач ОСОБА_4 виходив на контакт з органом опіки та піклування і у спілкуванні з ним з`ясувалося, що доля дитини йому байдужа, а сам він зовсім не проти, щоб його дитиною опікувалася його мати - ОСОБА_1 , позивач у справі. Мати дитини ОСОБА_8 , відповідач у справі, на контакт не йде, має двокімнатну квартиру у Чернігівському кварталі м.Славутича, де вони проживає з відповідачем ОСОБА_4 та деякий час там проживала їхня дитина ОСОБА_9 . При обстеженні умов проживання відповідачів комісія не змогла потрапити у це житлове приміщення, оскільки жодного разу їх не було вдома. Вхідні двері у квартиру розбиті, мають діру, через яку відчувається різкий неприємний запах із квартири. За свідченням сусідів у квартирі безлад, туди ходять особи, які ведуть асоціальний спосіб життя. Родина ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувала під соціальним супроводом з 2021 року, але жодного разу мати дитини так і не вийшла на контакт. Батьки дитини не працюють, не дбають про її матеріальне забезпечення, духовний та моральний розвиток. Така їхня поведінка не змінюється в кращу сторону та є постійною. Життям дитини опікується бабуся ОСОБА_1 , позивач у справі. Умови проживання позивача ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам для проживання та виховання дитини: у дівчинки є спальне місце, іграшки, дитячі книжки, вона забезпечена продуктами харчування, одягом та всім іншим, необхідним для її розвитку. При спілкуванні з дитиною було встановлено, що вона зовсім не згадує про батьків, дуже любить свою бабусю. У зв`язку із вказаними обставинами рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради від 26.01.2022 було затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_5 .

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, за згодою позивача, відповідно до ухвали суду від 10 травня 2022 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 є його рідним братом, який разом з відповідачкою ОСОБА_3 проживає окремо у квартирі останньої, яка знаходиться у Чернігівському кварталі м.Славутича. Після народження дочки відповідачів ОСОБА_5 , дитина часто залишалася у них вдома по декілька днів, а іноді і більше. Уже більше року ОСОБА_6 постійно проживає разом з ними, оскільки його брат ОСОБА_4 привів її до них додому та попросив, щоб вона побула деякий час, а потім дитину ніхто з її батьків так і не забрав. ОСОБА_1 займається вихованням онуки та матеріально її утримує. Він допомагає своїй матері доглядати ОСОБА_6 . Батьки ОСОБА_6 не цікавляться її життям зовсім та не утримують її матеріально. Протягом того часу, як ОСОБА_6 постійно проживає в їхній квартирі, її мати ОСОБА_3 жодного разу не приходила до них, а батько ОСОБА_11 , хоча іноді заходить до їхньої квартири, але тільки у своїх справах, доля та життя дочки його не цікавить. ОСОБА_6 любить бабусю, батьків не згадує, навіть їх боїться. Одного разу, коли його мати ОСОБА_1 була на роботі, а він знаходився вдома із ОСОБА_6 і йому було необхідно їхати у м. Чернігів у своїх справах, він хотів залишити ОСОБА_6 під наглядом її матері ОСОБА_3 та повіз її додому до останньої у Чернігівський квартал. Коли він завів дівчинку до квартири і та побачила безлад, який був там, та свою матір, то почала голосно плакати і просити, щоб він її там не залишав, тому він був вимушений взяти ОСОБА_6 із собою у м. Чернігів і не залишати дитину з її матір`ю, оскільки ОСОБА_6 дуже цього не хотіла. Рішення своєї матері ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та призначення її опікуном над ОСОБА_6 вважає правильним та повністю його підтримує, тому що батьки дитини не займаються її утриманням та вихованням, не піклуються про її матеріальне забезпечення та моральний розвиток, їх зовсім не цікавить життя їхньої дочки, а натомість вони ведуть аморальний спосіб життя. Він неодноразово бачив їх обох у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в одному під`їзді з сім`єю ОСОБА_13 , яку знає з 2011 року. Її квартира розташована на 4 поверсі, а квартира, в якій проживають ОСОБА_13 , на 5 поверсі. У ОСОБА_1 є онука ОСОБА_9 , якій чотири роки. Батьками дитини є ОСОБА_11 , син ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 . Вже більше року ОСОБА_6 проживає з бабусею у її квартирі. Раз у тиждень, а іноді і частіше, вона буває у квартирі позивача та бачить, що онука ОСОБА_6 проживає у неї постійно та забезпечена усім необхідним. У неї та бабусі окрема кімната, є усі необхідні речі, іграшки. Дитину матеріально утримує бабуся, опікується нею та виховує її. Вона майже щодня бачила, як бабуся водила онуку у дитячий садок, іноді з ОСОБА_6 гуляє молодший син ОСОБА_1 . ОСОБА_14 . Відповідача ОСОБА_4 бачить дуже рідко, іноді бачила, що приходив, а потім відразу йшов. Декілька разів, бачила, що він перебував у неадекватному стані, сидів у під`їзді на сходах. Матір дівчинки ОСОБА_3 вона знає наглядно, оскільки бачила її, коли та була вагітна ОСОБА_6 . Відколи ОСОБА_6 проживає у бабусі, батьків дитини у квартирі ОСОБА_13 вона жодного разу не зустрічала. Коли приходила у гості, то спілкувалася з ОСОБА_6 , але дитина жодного разу не згадувала про своїх батьків. Із розмови з дівчинкою, було зрозуміло, що вона бабусю дуже любить, а її батьки участь у її вихованні не беруть та не цікавляться дитиною, матеріально не утримують.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач ОСОБА_1 є її сусідкою. Їхні квартири розташовані на одній сходовій клітині. Сім`ю ОСОБА_13 вона знає більше десяти років, буває у їхній квартирі декілька разів на тиждень. Син позивача ОСОБА_16 має дочку ОСОБА_6 , матір`ю якої є ОСОБА_17 , яка проживає десь окремо у Чернігівському кварталі м.Славутича. Вже більше року ОСОБА_6 постійно проживає у своєї бабусі ОСОБА_1 . Дитину виховує тільки бабуся, годує її, купує речі, іграшки, водить у дитячий садок. За той час, який дівчинка живе у бабусі, її матір ОСОБА_17 ніколи не бачила ні у квартирі позивача, ні навіть у під`їзді будинку. З ОСОБА_6 вона спілкувалася кожного разу, коли заходила до сусідів. Видно, що дитина забезпечена усім, дуже любить свою бабусю, а про батьків у її присутності ніколи не згадувала.

Вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.10.2017 Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьком записаний ОСОБА_11 , матір`ю ОСОБА_3 ( а.с.9).

Відповідач ОСОБА_11 є сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.05.1998 Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області ( а.с.49).

Відповідно до інформації Закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 6 «Крунк» комбінованого типу Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 05.11.2021 № 59 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує заклад дошкільної освіти «Крунк» комбінованого типу, в період з 01.09.2020 року по день надання довідки. Вихованням, доглядом та утриманням ОСОБА_6 займається бабуся ОСОБА_1 . Мати дівчинки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та батько ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , впродовж 2021 року в закладі не з`являлися, відомостями про ОСОБА_6 не цікавилися, з вихователями та адміністрацією не спілкувалися ( а.с.14).

Згідно з інформацією лікаря-педіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 09 листопада 2021 року, дитина на диспансерному обліку не перебуває. У період 2020-2021 років зверталася на прийом до лікаря з бабусею ОСОБА_1 . За даний період батьки (мама ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 за медичною допомогою дитині не зверталися). Призначене дитині лікування та рекомендації виконувала бабуся ОСОБА_1 ( а.с.13).

У період з травня по жовтень 2021 року позивач вносила батьківську плату за харчування ОСОБА_5 у дошкільному навчальному закладі №6, що підтверджується копією виписки АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку ОСОБА_1 ( а.с.21-27).

Як вбачається з листів директора Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Божок А. №1-26/276 від 28.01.2021, №1-26/207 від 12.08.2021, родина ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала під соціальним супроводом у Славутицькому міському центрі соціальних служб від 11.05.2021 відповідно до протоколу комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради по причині: безвідповідального батьківства, зловживання алкогольними напоями та вживання психоактивних речовин батьками, наявних соціально-побутових та соціально-економічних проблем, у родині наявний ризик соціального сирітства. Станом на 27.10.2021, 11.08.2021 дитина проживає з бабусею ОСОБА_5 , яка займається вихованням та утриманням дитини. З 01.09.2021 родину виведено із соціального супроводу з негативним результатом (невиконання умов договору зі сторони обох батьків), оскільки батьки жодного разу за період роботи з родиною на контакт із фахівцем Центру не виходили ( а.с.11-12, 118-119).

Відповідно до листа директора Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Божок А. №1-26/026 від 08.02.2022 станом на 08 лютого 2022 року дитина ОСОБА_5 проживає з бабусею ОСОБА_1 , яка займається вихованням та утриманням дитини. Матері дитини ОСОБА_3 було запропоновано послуги щодо реабілітації від наркотичної залежності, домовлено про зустріч та проходження реабілітації із фахівцями відповідної галузі. Проте ОСОБА_3 до спеціалістів щодо реабілітації на консультацію не з`явилась, до Центру більше не приходила, на телефонні дзвінки не відповідає, безробітна, доходів не має, веде асоціальний спосіб життя. За інформацією мешканців будинку, де проживає ОСОБА_3 , у помешкання постійно заходять сумнівні компанії, із квартири сморід ( а.с.116).

Згідно з актом обстеження умов проживання № 01-22/74 від 02.11.2021, затвердженим 02.11.2021 начальником Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами вказаного в акті обстеження встановлено, що батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 не беруть участі у вихованні, утриманні малолітньої дитини ОСОБА_5 , долею доньки не цікавляться. У родині бабусі дівчинка проживає з лютого 2021 року. Під час бесіди з батьком ОСОБА_4 з`ясовано, що він дійсно не бере участі у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_6 , не працює, висловив думку, що мати ОСОБА_3 не цікавиться долею дитини, виховує доньку бабуся ( а.с.10).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання №02-06/36 від 13.05.2021, затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, на час обстеження за адресою: АДРЕСА_4 , санітарно-гігієнічні умови обстежити не вдалось, у зв`язку з тим, що двері ніхто не відчинив ні 13.05.2021, ні 29.04.2021. Залізні сучасні двері побиті, відсутня ручка, через отвір видно, що у приміщенні антисанітарні умови, речі розкидані, повітря несвіже та затхле ( а.с.110).

Згідно з актом про підтвердження проживання малолітньої дитини від 14.12.2021, складеного і підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 у своїй родині протягом року постійно утримує та виховує, піклується про свою онуку ОСОБА_5 , 2017 року народження, матір ОСОБА_6 жодного разу не бачили з дитиною на території будинку, батько періодично з`являється, але дитиною не цікавиться ( а.с.19).

Відповідно до акту про підтвердження не проживання малолітньої дитини, складеного та підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_5 від 14.12.2021, дитина ОСОБА_9 , 2017 року народження, яка проживала зі своїми батьками у квартирі АДРЕСА_6 , понад рік не знаходиться за цією адресою. Батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають у цій квартирі та ведуть асоціальний образ життя (а.с.20).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 17.12.2021 відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ,з 12.12.2017 по теперішній час ( а.с.36).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від Відповідач ОСОБА_11 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.06.2007 по теперішній час ( а.с.34).

Відповідач ОСОБА_3 в КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради на обліку в лікаря-психіатра не перебуває та з вересня 2020 року знаходиться на обліку в лікаря-нарколога, що підтверджено довідками, виданими 13.01.2022 КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради ( а.с. 71, 72).

Як вбачається з постанови Славутицького міського суду Київської області від 27 липня 2021 року у справі №377/381/21, провадження №3/377/94/21, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та піддано стягненню у виді попередження за те, що вона ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилося у відсутності нагляду за останньою та призвело до того, що доньку з 29.02.2021 залишено у бабусі ОСОБА_1 та жодного разу вона не зустрілась з дитиною ( а. с. 91).

Як вбачається з пояснень представника третьої особи, ОСОБА_3 не працює, має заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, сусіди її постійно бачать в оточенні осіб асоціальної поведінки.

На підтвердження цих обставин представником третьої особи надані довідки: КП «УЖКГ» та КП «ЖКЦ», відповідно до яких заборгованість квартири за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 01.01.2022 становить 6442,31 гривня та 10617,20 гривень відповідно, а також побутова характеристика з місця проживання ОСОБА_3 , видана КП «ЖКЦ», згідно з якою сусіди скаржаться на її розгульний спосіб життя, вживання спиртних напоїв в компанії з чоловіками у власній квартирі, порушення загальних правил проживання в багатоквартирному будинку ( а.с. 111,112).

Відповідно до довідки №57, виданої 13.01.2022 КП «ЖКЦ» заборгованість за житлово-комунальні послуги ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2022 відсутня ( а.с.113).

Згідно з побутовою характеристикою КП «ЖКЦ» скарг на ОСОБА_4 від сусідів та мешканців будинку до КП «ЖКЦ» за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не надходило ( а.с.114).

Як пояснила у судовому засіданні позивач, її син ОСОБА_4 , відповідач у справі, веде антисоціальний спосіб життя, не працює, останній раз працював у 2019 році, за квартиру, в якій він зареєстрований, але фактично не проживає, житлово-комунальні послуги сплачує лише вона.

Відповідно до записів №12 та №13, розміщених на сторінках 10, 11 трудової книжки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 працював у період з 02.07.2019 по 30.09.2019 в ТОВ «ВКФ «Політара» на посаді помічника друкаря флексографічного друку 2 розряду, звільнений з посади за прогул без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України. Після цих записів інші відомості про його працевлаштування у трудовій книжці відсутні ( а. с. 93-98).

ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КУпАП, на підставі ст. ст. 75, 76 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, що підтверджено копією вироку Славутицького міського суду Київської області від 28 вересня 2016 року у справі №377/413/16-к, провадження №1-кп/377/40/16 ( а.с.101-104).

Як вбачається з інформаційного листа №655/109/1503/01/22 від 21.02.2022 Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, за місцем реєстрації і фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , та фактично проживаючого за вказаною адресою ОСОБА_4 , в період з 2019 по 2021 рік було здійснено 19 викликів працівників відділення поліції. Згідно з даними ІТС ІПНП ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності: 08.01.2022, 11.01.2022 за ч.2 ст.44-3 КУпАП; ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності: 14.06.2021 за ч.1 ст.184 КУпАП, 11.11.2021 за ч.1 ст.178, ч.1 ст.175-1,ч.1 ст.173-2 КУпАП. В листопаді 2021 року Відділенням поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 поставлена на превентивний облік як кривдник за вчинене адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП ( а.с.140).

Відповідно до характеристик старшого дільничного офіцера поліції СП ВП Вишгородського РУП від 22.02.2022 №688/109/1503/01-2022 та № 689/109/1503/01-2022 на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно, останні за місцем проживання сусідами характеризуються негативно, вживають алкогольні напої ( а.с.141,142).

За змістом ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу.

Як зазначено у ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_11 та ОСОБА_3 умисно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, не беруть участі у матеріальному забезпеченні дитини, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для її розвитку та отримання нею освіти, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їхньої дочки.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, погодженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради від 26.01.2022 №20 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст.ст.19, 150,164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.74-76).

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку на малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 243 СК України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно зі статтею 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

Відповідно до подання органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, погодженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради від 26.01.2022 за №20 про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючись ст.ст.243,244 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.60 ЦК України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області просить Славутицький міський суд Київської області у разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначити ОСОБА_1 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_5 ( а.с. 77).

Згідно з висновком про стан здоров`я ОСОБА_1 , виданого 30.12.2021 КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, протипоказань для призначення її опікуном немає ( а.с. 52).

ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої 31.12.2021 КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, на обліку у лікаря та психіатра не перебуває (а.с.50).

В висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_5 , виданому 29.12.2021 КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здорова ( а.с. 53).

Відповідно до довідки, виданої 22.10.2021 Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.06.2007 року по теперішній час. Разом з нею за вказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.15).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою 22.10.2021 Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , з 12.12.2017 по теперішній час ( а.с.16).

Відповідно до актів обстеження умов проживання №02-06/33 від 30.04.2021, №01-22/74 від 02.11.2021, затверджених начальником Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, житлово-побутові умови за адресою: АДРЕСА_1 , визнано такими, що відповідають санітарно-гігієнічним умовам ( а.с. 10, 109).

ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої Міністерством внутрішніх справ України №, на території України станом на 23.12.2021 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває ( а.с.45).

Як вбачається з довідки про доходи, виданої КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, ОСОБА_1 працює в КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради на посаді сестри медичної. Сума її доходу за період з грудня по листопад 2021 року складає 118338,09 гривень ( а.с.44).

Згідно з довідкою про доходи №9779 1278 7931 1719 від 30.12.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м.Славутичі Київської області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 складає 33707,26 гривень.

Також відповідно до довідки про доходи №9779 1278 7931 1719 від 30.12.2021 ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника. Сума пенсії за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 8593, 20 гривень ( а.с.47).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20.02.2009 виконавчим комітетом Славутицької міської ради за №128, та Витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно №22039419 від 02.03.2009 зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_4 у рівних частках по 1/7 ( а.с.99-100). Як пояснила у судовому засіданні позивач, її син ОСОБА_4 у 2015 році подарував їй свою частку у праві власності на вказану квартиру.

Згідно з посвідченням № НОМЕР_4 , виданим 30.03.2011 виконавчим комітетом Славутицької міської ради, ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю та відповідно до посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 Указом Президента України від 04.11.2011 за № 1018/2011 їй присвоєно почесне звання «Мати - героїня» ( а.с.46).

Як вбачається з характеристики, виданої 28.12.2021 КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, за місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно ( а.с.43).

ОСОБА_7 , син позивача, надав письмову згоду начальнику Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області на призначення його матері ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.51).

Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, які характеризують особу ОСОБА_1 , умови проживання, її особисті якості, здатність до виховання дитини, ставлення ОСОБА_1 до дитини, беручи до уваги, що малолітня дитина ОСОБА_9 є дитиною, що позбавлена батьківського піклування, то необхідно задовольнити подання органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та призначити ОСОБА_1 опікуном над дитиною малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні позивач просила не стягувати з відповідачів судові витрати по оплаті судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у ч. 3 цієї статті, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З урахуванням наведеного, судові витрати по оплаті судового збору суд з відповідачів на користь позивача не стягує.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, адреса місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, площа Центральна, 7.

Повне заочне рішення суду складено 20 травня 2022 року.

Суддя Н. С. Бабич