Справа № 761/5610/14-ц
Провадження № 6/761/725/2022
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ про видачу дубліката виконавчого документа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2022 року до суду надійшло зазначене подання.

В заяві заявник просить: видати дублікат виконавчого листа №761/5610/14-ц виданого 14.04.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованості у сумі

302 008,53 грн.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у заявника перебуває виконавче провадження (ВП №50919255) з примусового виконання виконавчого листа № 761/5610/14-ц від 14.04.2016 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ БАНК» заборгованості у сумі 302 008,53 грн. При передачі вищезазначеного виконавчого провадження з реорганізованого відділу до новоствореного відділу державними виконавцями, які наразі звільнені, даний виконавчий лист було втрачено.

А тому, оскільки виконавчий лист втрачено, державний виконавець звернувся до суду з цим поданням.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Заявник просив розглядати дану заяву без його участі.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд приходить до висновку про задоволення подання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму забороняється. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

При цьому, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

У разі встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника і не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містить дату його видачі.

Як встановлено судом, 08.08.2014 року Шевченківським районним судом міста Києва прийнято заочне рішення за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00165/RK від 08.11.2006 року станом на 12.12.2013 року: заборгованість по кредиту в сумі 140 002,93 грн., заборгованість за відсотками в сумі 35 255,52 грн., заборгованість за комісією в сумі 15 859,34 грн., пеню в сумі 191 117, 79 грн., а всього підлягає до стягнення 382 235,58 грн. та судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Рішення набрало законної сили та 22.12.2014 року стягувачу засобами поштового зв`язку було направлено виконавчий лист, отриманий стягувачем 31.12.2014 року, про що свідчить відповідна розписка у зворотньому повідомленні.

08.04.2015 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2014 року.

30 листопада 2015 року Шевченківським районним судом міста Києва прийнято рішення за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за Кредитним договором №00165/RK від 08.11.2006 року станом на 10.08.2015 року: заборгованість по кредиту в сумі 140 002,93 грн., заборгованість за відсотками в сумі 70 606,26 грн., заборгованість за комісією в сумі 31 399,34 грн., пеню в сумі 60 000, 00 грн., а всього підлягає до стягнення 302 008,53 грн. та судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Даним рішенням розстрочено виконання рішення суду на 24 місяці - з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року ануїтетними платежами, тобто по 12 735,94 грн. щомісячно.

Рішення набрало законної сили та 14.04.2016 року стягувачу видано виконавчий лист, про що свідчить відповідна записка, яка міститься в матеріалах справи.

Крім того, згідно з довідкою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ від 17.01.2022 року у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №50919255 з примусового виконання виконавчого листа №761/5610/14-ц від 14.04.2016 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованості у сумі 302 008,53 грн.

При передачі вищезазначеного виконавчого провадження з реорганізованого відділу до новоствореного відділу державними виконавцями, які наразі звільнені, було втрачено виконавчий документ, а саме виконавчий лист №761/5610/14-ц від 14.04.2016 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованості у сумі 302 008,53 грн. В зв`язку з вищенаведеним, виконавчий лист №761/5610/14-ц від 14.04.2016 року виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ БАНК» заборгованості у сумі 302 008,53 грн. - вважати втраченим.

Суду не надано доказів належного виконання рішення суду.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне подання про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал втрачено, рішення не виконано, натомість, відсутність виконавчого листа у стягувача і в органах виконавчої служби унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Керуючись п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 258, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ про видачу дубліката виконавчого документа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Видати дублікат втраченого виконавчого листа по цивільній справі №761/5610/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м.Києва на виконання ухваленого 30.11.2015 року рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Н.Г. Притула