єдиний унікальний номер справи 546/242/22
номер провадження 2-з/546/16/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді - Сербіненко І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2022 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 59,0 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,2501 га, з кадастровим номером :01:003:0021, що розташована в АДРЕСА_1 ; автомобіль ВАЗ 210990-20, загальний легковий седан-В, колір сірий, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви вказано, що заявником готується позовна заява до ОСОБА_2 про збільшення розміру частки майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, яка буде подана до Решетилівського районного суду Полтавської області. Підставою для чого є спір, який виник між сторонами через недосягнення згоди щодо поділу спільного майна. На даний час існує загроза того, що відповідачем будуть вчинятися дії щодо відчуження спільного майна подружжя, що є предметом спору, третім особам. Дані дії можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, що є підставами для забезпечення позову, які передбачені ч. 2 ст. 149 ЦПК України. Необхідність накладення арешту на спільне майно, що є предметом спору, обгрунтовує тим, що 22.08.2006 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За час шлюбу було набуте рухоме і нерухоме майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, відповідно до ст. 60 СК України: житловий будинок, загальною площею 59,0 кв.м, що розташований в АДРЕСА_1 та будівлі і споруди, а саме: сарай «Б», гараж «В» та сарай «Г», відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2011 року; земельну ділянку площею 0,2501 га, з кадастровим номером :01:003:0021, що розташована в АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2011 року; автомобіль ВАЗ 210990-20, загальний легковий седан-В, колір сірий, рік випуску 2006, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.02.2011 року. У зв`язку із декомунізацією, провулок Першотравневий було перейменовано у провулок Світанковий. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.10.2020 року. Оскільки власником зазначеного вище майна є ОСОБА_2 , відповідно до Витягу про Державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року № 29981784, Витягу із Державного реєстру правочинів від 04.05.2011 року № 9854892 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, що зумовлена можливими недобросовісними діями ОСОБА_2 , а саме: продажем майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, без згоди ОСОБА_1 , третім особам. Отже, для вирішення спору між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та виконання можливого рішення суду щодо збільшення розміру частки майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, необхідним є забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спільне рухоме і нерухоме майно.

Суд, вивчивши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до перед з`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого та рухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Беручи до уваги те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду України від 19лютого 2021рокуусправі № 643/12369/19(провадження № 61-21685ск19).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (володіння, користування, розпорядження).

Враховуючи співмірність виду забезпечення позову із заявленими вимогами, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона вчинення певних дій -відчуження майна його власником, тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.141, 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , державному реєстратору, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчинення дій, пов`язаних із відчуження:

житлового будинку, загальною площею 59,0 кв.м, що розташований в АДРЕСА_1 та будівлі і споруди, а саме: сарай «Б», гараж «В» та сарай «Г», який відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2011 року на праві власності належить ОСОБА_2 , Витяг про Державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року № 29981784;

земельної ділянки, площею 0,2501 га, з кадастровим номером :01:003:0021, що розташована в АДРЕСА_1 , яка відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2011 року на праві власності належить ОСОБА_2 , Витяг із Державного реєстру правочинів від 04.05.2011 року № 9854892;

транспортний засіб ВАЗ 210990-20, загальний легковий седан-В, колір сірий, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 23.02.2011 року на праві власності належить ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя І.В. Сербіненко