Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П..
при секретарі Гожа Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,
16 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.
Представники позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить до висновку про розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.02.2018 року, виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №334.
21 вересня 2021 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. було заведено спадкову справу №33/2021.
За вихідним номером №168/02-14 від 21.09.2021 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. позивача було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки в зв`язку з тим, що земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , які належали на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями Державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №172639 від 12 липня 2010 року та серії ЯЛ №693407 від 10 червня 2010 року.
Іншим співвласником квартири та земельної ділянки є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Спадкоємицею за заповітом ОСОБА_3 є позивач оскільки заповітом від 16.09.2021 року ОСОБА_3 заповідала її все своє майно.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, 27 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. було заведено спадкову справу №38/2021.
За вихідним номером №215/02-14 від 09.11.2021 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. позивача було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки в зв`язку з тим, що земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , які належали на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями Державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №172639 від 12 липня 2010 року та серії ЯЛ №693407 від 10 червня 2010 року.
Частки у земельних ділянках, які належала померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на даний час не визначені.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).
Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними ( ч. 1 ст. 369 ЦК).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
За положеннями ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України унормовано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Крім того, частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Ч.1 ст.86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно ч.ч.1, 2 ст.89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників житлового будинку.
Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності з виділенням частки співвласника може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Разом з тим, як встановлено ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
За таких умов, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку задовільнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя: С.П.Харечко