Справа № 502/524/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Новицької А.І.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

ОСОБА_2

про встановлення факту належності житлового будинку та

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Вилківської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З уточненої позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після їх смерті залишився житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але реєстрацію права власності на зазначене майно при житті батьків проведено не було та правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті, ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, 1/2 частки житлового будинку, щодо якої позивач, як спадкоємиця за заповітом, у встановлений законом строк, звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але не встигла оформити її, тому що незабаром померла мати позивача. Після смерті ОСОБА_4 , відкрилася спадщина, іншої 1/2 частки житлового будинку. Позивач, як спадкоємиця за заповітом, у встановлений законом строк, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, що відкрилася після смерті її матері. В цьому житловому будинку зареєстрований брат позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в ньому давно не проживає. Щодо брата, батьки не залишили ніяких заповідальних розпоряджень, навпаки все майно заповідали позивачу, так як вона здійснювала за ними належний догляд. ОСОБА_2 працездатний, не є інвалідом чи пенсіонером. Приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. В зв`язку з зазначеним позивач просила суд встановити факт належності вищевказаного будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати право власності на житловий будинок за позивачем в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її присутності, вимоги підтримує.

Представник відповідача Вилківської міської ради, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, зауважень не має.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , був сповіщений належним чином про дату призначення розгляду справи, заяв та клопотань про перенесення розгляду справи не надав.

На підставі письмових заяв учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.07.1966 р., « ОСОБА_3 » та рос. « ОСОБА_5 » зареєстрували шлюб 30.07.1966 року, про що зроблено актовий запис за № 95. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07.04.1972 р. в м. Вилкове виконкомом міськради депутатів трудящих, запис акта про народження № 40 рос. « ОСОБА_3 » та рос. « ОСОБА_7 » є батьками: рос. « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.11.1991 р., « ОСОБА_9 » та рос. « ОСОБА_8 » зареєстрували шлюб 12.11.1991 року, про що зроблено актовий запис за № 77. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_10 ».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 79, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 46, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки КП КМР «БТІ» № 10 від 13.01.2020 р. та виписки з рішення виконавчого комітету Вилківської Ради депутатів трудящих № 104 від 11.05.1978 р. житловий будинок розташований в АДРЕСА_2 / належить на праві користування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до технічного паспорту, виготовленому 23.12.2019 року КП КМР «БТІ» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 48,7 кв.м., загальною площею 68,5 кв.м., літ.Б1 літньої кухні, літ.В1 сараю, літ.Г1 сараю, літ.Д1 сараю, літ.Е1 убиральні, №1-2, І - надвірні споруди.

Згідно заповіту складеного секретарем виконкому Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 28.11.2006 р. ОСОБА_4 заповідала все своє майно, на що вона матиме право за законом, ОСОБА_1 .

Згідно заповіту складеного секретарем виконкому Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 26.03.2007 р. ОСОБА_3 заповідав все своє майно, на що він матиме право за законом, ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 65211647 від 16.06.2021 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі 42108045 дата посвідчення 26.03.2007 р., місце посвідчення Вилківська міська рада Кілійського району.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 65211612 від 16.06.2021 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 64512768 та номером у нотаріуса 70/2019.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 65211735 від 16.06.2021 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є ОСОБА_4 , номер у спадковому реєстрі 41473815 дата посвідчення 28.11.2006 р., місце посвідчення Вилківська міська рада Кілійського району.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 65211692 від 16.06.2021 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 64983770 та номером у нотаріуса 105/2019.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку розташованого в АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1263,1269 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку розташованого в АДРЕСА_3 прикордонників/ - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_3 прикордонників/,який складається : літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 48,7 кв.м., загальною площею 68,5 кв.м., літ.Б1 літньої кухні, літ.В1 сараю, літ.Г1 сараю, літ.Д1 сараю, літ.Е1 убиральні, №1-2, І - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников