ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4890/21

Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/127/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м Чернігова від 28 жовтня 2021 року (ухвалене о 8:36, повний текст рішення складено 01.11.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 89), просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь грошову компенсацію в сумі 6146 грн за зменшення його ідеальної частки при її виділі із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовував тим, що постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 06 липня 2018 року задоволено позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до нього про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; виділено їм у власність в натурі 27/100 частин вказаного житлового будинку з господарськими будівлями відповідно до варіанту 1 (додаток 1) висновку судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської торгово-промислової палати № С-9 від 10 березня 2012 року. Згідно вказаного висновку за утримання більшої частки при розподілі домоволодіння відповідачі повинні були сплатити йому грошову компенсацію в розмірі 6146 грн. Однак з 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не сплатили таку компенсацію за зменшення його ідеальної частки при виділі її із спільного майна.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.10.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації - задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6146 грн грошової компенсації та по 454 грн судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ні рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.04.2012, яким було розподілено в натурі між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 спірний будинок відповідно до варіанту розподілу будинку в частках 1/2, 1/4 та 1/4 висновку судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської торгово-промислової палати № С-9 від 10 березня 2012 року, ні постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 06.07.2018, в якій було використано той же варіант розподілу житлового будинку, компенсація за недоотриману позивачем частку не стягувалась.

Заявниця наголошує, що позивач ще 11.04.2012 довідався про своє право вимагати стягнення компенсації з відповідачів, а тому твердження суду першої інстанції про те, що перебіг строку позовної давності розпочався лише 06.07.2018 після прийняття рішення апеляційним судом не відповідає ні приписам матеріального права, ні фактичним обставинам справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на компенсацію у розмірі 6146 грн за зменшення його ідеальної частки у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки питання щодо її стягнення при ухваленні Апеляційним судом Чернігівської області постанови від 06.07.2018 не вирішувалось.

Однак таких висновків районний суд дійшов із порушенням норм процесуального права зважаючи на таке.

Судом у справі встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2012 року, в якому ухвалою цього ж суду від 24 червня 2015 року виправлено описки, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Розподілено в натурі між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 домоволодіння по АДРЕСА_1 у відповідності до варіанту розподілу домоволодіння в частках 1/2, 1/4 та 1/4 висновку судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати № С-9 від 10 березня 2012 року.

ОСОБА_4 виділено в натурі у власність в будинку «А-1» АДРЕСА_1 :

- в житловому будинку А-1: коридор 1-4 площею 5,4 кв.м. вартістю 20201,0 грн.; вбиральню 1-1 , площею 0,9 кв.м., вартістю 3367,0 грн.; ванну 1-2 площею 2,0 кв.м., вартістю 7482,0 грн.; кухню1-3, площею 9,1 кв.м., вартістю 34042,0 грн., кімнату 1-5, площею 25,3 кв.м., вартістю 49270,0 грн.,; кімнату 1-6 , площею 8,0 кв.м., вартістю 15579,0 грн.; прибудову а-1, площею 3,2 кв.м., вартістю 9801,0 грн.; ганок № 2, вартістю 559,0 грн., загальна площа - 53,9 кв.м. , загальна вартість - 140301,0 грн.;

- в господарських будівлях: сарай б, площею 17,0 кв.м., вартістю 2147,0 грн.; 1/3 частина вбиральні б-1, площею 1/3, вартістю - 723,3 грн., загальна вартість складає - 2870,33 грн.

Всього вартість частки в будинку А-1 з урахуванням надвірних будівель складає 143171,33 грн, що відповідає 1/2 частці будинку, з відступом від ідеальної частки на 1130,0 грн більше.

ОСОБА_1 виділено в натурі у власність в будинку «А-1» АДРЕСА_1 :

- в житловому будинку А-1: кімнату 2-7, площею 7,2 кв.м., вартістю 14022,0 грн.; кімнату 2-8, площею 16,0 кв.м., вартістю 31888,0 грн., загальна площа - 23,2 кв.м., загальна вартість - 45910,0 грн.

- в господарських будівлях: сарай Б, площею 44,0 кв.м., вартістю 8346,0 грн.; 1/3 частину вбиральні б-1, площею 1/3, вартістю - 723,3 грн.; погріб а, площею 21,0 кв.м., вартістю - 8765,0 грн, загальна вартість складає - 17834,33 грн.

Всього вартість частки в будинку А-1 з урахуванням надвірних будівель складає - 71020,5 грн, що відповідає 23/100 частки в домоволодінні з відступом від часток на 7276,0 грн менше.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1130,0 грн за отримання більшої частки при розподілі.

У решті позовних вимог відмовлено (а.с. 70-73).

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2018 року.

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - задоволено.

Виділено у власність в натурі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 27/100 частин будинку АДРЕСА_2 з надвірними спорудами у відповідності до варіанту 1 (додаток 1) розподілу будинку згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №С-9 від 10 березня 2012 року наступні приміщення:

- в житловому будинку А-1: кімнату 2-1, площею 4,4 кв.м., вартістю 8769 грн.; коридор 2-4, площею 6,2 кв.м., вартістю 12356 грн., санвузол 2-2, площею 2,0 кв.м., вартістю 7482 грн.; кімнату 2-9, площею 6,4 кв.м., вартістю 12755 грн.; прибудову «а-3», площею 3,4 кв.м., вартістю 10368 грн.; ганок №1, вартістю 471 грн.; загальна площа 22,4 кв.м., загальна вартість 52201 грн.;

- в господарських будівлях: літню кухню Б-1, площею 35,0 кв.м., вартістю 24242 грн.; 1/3 частину вбиральні б-1 вартістю 723 грн. 30 коп.; загальна вартість складає 24965 грн. 33 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи 1600 грн (а.с. 64-67).

З висновку судової будівельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №С-9 від 10 березня 2012 року, за яким було ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділено у власність 27/100 частин будинку А-1 по АДРЕСА_1 , вбачається, що при розподілі домоволодіння за варіантом 1 (додаток 1) другий співвласник 1/4 частки ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) повинен сплатити першому співвласнику 1/4 частки ( ОСОБА_1 ) компенсацію в розмірі 6146 грн (а.с. 6-23).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині 1 статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною 3 статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами 1-2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

З викладеного вбачається, що при вирішенні позову про поділ (виділ) частини нерухомого майна співвласнику, у разі зміни часток у праві власності на це майно у судовому рішенні має бути одночасно вирішено питання про стягнення відповідної грошової компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно встановив, що питання про стягнення грошової компенсації у розмірі 6146 грн за зменшення ідеальної частки позивача у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , при ухваленні Апеляційним судом Чернігівської області постанови від 06.07.2018 не вирішувалось.

Однак зазначені обставини в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, та не можуть бути предметом окремого позову.

За викладених обставин, районний суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом не є слушними за наявності процесуальних порушень та не впливають на висновок про необхідність відмови у задоволенні позову.

Таким чином, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.10.2021 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені нею та підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд справи в сумі 1 362 грн (а.с. 118).

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м Чернігова від 28 жовтня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко