ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/794/20 Номер провадження 22-ц/814/1189/22Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Ряднини І.В.,

представника позивача, ОСОБА_1 , - адвоката Стець М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Лугової Ганни Анатоліївни , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 червня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича, ОСОБА_3 , третя особа - АТ «Альфа-Банк» про визнання електронних торгів недійсними

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

Позивач, ОСОБА_1 , у січні 2020 року звернулась до суду із вказаним позовом до Харківської філії Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича, ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилалась на порушення закону та її прав при здійсненні виконавчого провадження, та ту обставину, що предмет торгів не належить їй в повному обсязі, а вона є власником лише 2/3 частин вказаної квартири, а також вказувала на те, що виконавчий документ, на підставі якого здійснювалося виконавче провадження, був визнаний таким, що не підлягає примусовому виконанню, а приватний виконавець за межами своїх повноважень самостійно визначив спосіб виконання судового рішення.

Зазначала також, що вона не отримувала від приватного виконавця результати визначення вартості квартири, а про зміст звіту про оцінку квартири, факт проведення електронних торгів та реалізації квартири на торгах дізналася після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 660077576, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

26.03.2020 року позивачем було подано уточнену позовну заяву та в якості відповідача зазначено ДП «СЕТАМ», а також в якості третьої особи - АТ «Альфа-Банк»

(т. 1 а.с. 105 - 107)

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 червня 2021 року позовні вимоги задоволено:

Визнано недійсними електронні торги з реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (Лот №390816), які оформлені Протоколом №455690 від 23 грудня 2019 року та скасовано Протокол проведення електронних торгів №455690 від 23 грудня 2019 року і Акт про реалізацію предмета іпотеки вих. №29 від 03.01.2020 - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Стягнуто в рівних частках з Харківської філії Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 261,20 грн.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 , адвокат Лугова Г.А., прохає рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що рішення місцевого суду є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права та є таким, що порушує право відповідача на справедливий суд.

Звертає увагу на ту обставину, що дії позивача, встановлені Харківським апеляційним судом, скидаються на навмисні дії щодо затягування розгляду справи.

Вказує, що Цивільним кодексом України передбачені виключні підстави недійсності електронних торгів, а саме чи зміст правочину не суперечить чинному законодавству.

На момент проведення електронних торгів у грудні 2019 року так і на теперішній час заочне рішення від 26.09.2018 року у справі № 643/8028/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки було та залишається чинним.

Оскарження результатів електронних торгів має чітко визначені і законом, і судовою практикою підстави, до яких не відноситься скасування виконавчого документа, на виконання якого такі торги проводилися.

В порушення вимог ст. 388 ЦК України майно було витребувано у добросовісного набувача незважаючи на ту обставину, що воно було придбано у порядку, встановленому для виконання судового рішення.

Місцевим судом не було звернуто уваги на ту обставину, що Харківська філія ДП «СЕТАМ» не є юридичною особою та належним відповідачем у справі, та що ДП «СЕТАМ» було зазначено, як відповідач у справі, в уточненій позовній заяві, однак місцевий суд вказану обставину проігнорував та належний відповідач до участі у справі залучений не був, а відповідачем виступала Харківська філія ДП «СЕТАМ».

Також, вказували, що за формою та змістом судове рішення не відповідає вимогам закону, оскільки в його основу безпідставно покладено описання неправомірності дій приватного виконавця, натомість правомірність дій останнього встановлена Верховним Судом в межах справи № 643/8028/15-ц.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

В поясненнях на апеляційну скаргу представником ДП «СЕТАМ» зазначено, що дії приватного виконавця були правомірними, Порядок реалізації арештованого майна був дотриманий, на час продажу спірного майна виконавчий лист був чинним; Харківська філія ДП «СЕТАМ» не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі. На підставі викладеного прохали апеляційну скаргу задовольнити.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2018 року у справі №643/8028/15-ц, що набрало законної сили 19.02.2019 згідно з даними ЄДРСР, було встановлено, що ОСОБА_1 20.06.2008 року отримала в АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», кредитні кошти в сумі 50 000 доларів США зі сплатою 14% річних з терміном повернення кредиту 04.06.2023 року, уклавши Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №831/3/27/31/8-195.

20.06.2008 в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКБ СР «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №831/4/27/31/8-146, за яким в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно, іпотекодавцями за вказаним договором іпотеки, були ОСОБА_1 , як власник 2/3 частин вказаної квартири, та ОСОБА_4 , як власник 1/3 частини квартири, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 27.07.2017 року у відповідності із спадковою справою, заведеною на підставі претензії ПАТ «Укрсоцбанк» спадкоємці із заявою про вступ у спадщину після смерті ОСОБА_4 не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2018 року №643/8028/15-ц (рішення суду на даний час не скасоване та є чинним (а.с. 13-15 т. 1) було частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»:

- в рахунок задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 831/3/27/31/8-195 від 20.06.08 в сумі 32 634,84 доларів США, що, згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.09.2015, становить 860 212,35 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 831/4/27/31/8-146 від 20.06.2008 року, а саме: на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності;

- надано ПАТ «Укрсоцбанк» право, за рахунок продажу предмету іпотеки, задовольнити свої вимоги у розмірі в сумі 32 634,84 доларів США, що, згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.09.2015 року, становить 860 212,35 грн., та всі витрати пов`язані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки;

- надано ПАТ «Укрсоцбанк» право продажу предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, дійсної на дату укладання договору купівлі-продажу;

- надано ПАТ «Укрсоцбанк» право обладнання предмету іпотеки охоронними пристроями, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, з метою збереження предмету іпотеки до його реалізації.

14.05.2019 року на виконання вказаного рішення суду Московським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 643/8028/15-ц, в якому зазначено лише частину резолютивної частини вищевказаного рішення: в рахунок задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 831/3/27/31/8-195 від 20.06.08 в сумі 32 634,84 доларів США, що, згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.09.2015,становить 860 212,35 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 831/4/27/31/8-146 від 20.06.2008 року, а саме: на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. (а.с. 52 т. 1)

На підставі заяви представника ПАТ «Укрсоцбанк» даний виконавчий лист був пред`явлений на примусове виконання Приватному виконавцю Харківського міського нотаріального округу Кудряшову Д.В. (а.с. 51 т. 1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 16.09.2019 на підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження ВП № 60077576. (а.с. 57 т. 1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 16.09.2019 стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича у сумі 3 263,48 доларів США. (а.с. 55 т.1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 16.09.2019 стягнуто з боржника ОСОБА_1 мінімальні витрати виконавчого провадження на проведення виконавчих дій у сумі 669,00 грн. (а.с. 60 т. 1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 19.09.2019 накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме на 2/3 частини 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 . (а.с. 62 т. 1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 28.10.2019 накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 . (а.с. 64 т. 1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 05.11.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника, описано та накладено арешт на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 . (а.с. 67 т. 1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 14.11.2019 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія ВВК», яке має Сертифікат № 748/17 від 28.07.2017, виданий Фондом Державного майна України (строк дії: 28.07.2020). (а.с. 70 т. 1)

Відповідно до Звіту про оцінку двокімнатної житлової квартири АДРЕСА_2 , ринкова вартість об`єкту оцінки визначено - 395 678,00 грн. (а.с. 71 т. 1)

21 листопада 2019 року Приватним виконавцем Харківського міського нотаріального округу Кудряшовим Д.В. була сформована заявка до ДП «СЕТАМ» на реалізацію майна, в якій зазначено форму реалізації арештованого майна - електронні торги. (а.с. 74 т. 1)

Листом ДП «СЕТАМ» за вих. № 480/36/1768-19 від 22.11.2019 було повідомлено приватному виконавцю відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота: 390816; відомості про предмет іпотеки: двокімнатна квартира АДРЕСА_2 ; день та час проведення електронних торгів: 23 грудня 2019 року о 9 год. 00 хв.; початкова ціна продажу майна: 395 678,00 грн. (а.с. 75 т. 1)

23 грудня 2019 року відбулись електронні торги з реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , за результатами яких складено Протокол № 455690 від 23.12.2019, згідно з яким квартира продана за 427 332,24 грн., переможцем яких став учасник № 20 - ОСОБА_3 , який запропонував найвищу ціну. (а.с. 78-79 т. 1)

Сума коштів за придбаний предмет іпотеки, включаючи гарантійний внесок, перерахована 27.12.2019. (а.с. 81 т. 1)

Постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. від 27.12.2019 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (адреса 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; ЄДРПОУ 2349471). (а.с. 77 т. 1)

03 січня 2020 року Приватним виконавцем Харківського міського нотаріального округу Кудряшовим Д.В. складено Акт про реалізацію предмета іпотеки, згідно з яким предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_2 , реалізований 23 грудня 2019 року шляхом проведення електронних торгів, переможцем яких є ОСОБА_3 (а.с. 80-81 т. 1)

03.01.2020 постановою Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження № 60077576 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа закінчено на підставі п. 15 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 82 т. 1)

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28 січня 2021 року (справа № 643/8028/15-ц) відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В. щодо відкриття виконавчого провадження № 60077576 з виконання виконавчого листа № 643/8028/15-ц, виданого 14 травня 2019 року Московським районним судом м. Харкова, та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2019, про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.09.2019, про арешт майна боржника від 19.09.2019, про арешт майна боржника від 28.10.2019, про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.11.2019, про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 14.11.2019, про заміну сторони виконавчого провадження від 27.12.2019 та результати електронних торгів від 23.12.2019 з реалізації квартири.

Постановою Харківського апеляційного суду від 09.03.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №643/8028/15-ц, виданий Московським районним судом м. Харкова 14.05.2019 року змістом: «в рахунок задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 831/3/27/31/8-195 від 20.06.08 в сумі 32 634,84 доларів США, що, згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.09.2015, становить 860 212,35 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 831/4/27/31/8-146 від 20.06.2008 року, а саме: на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності».

Місцевий суд, встановивши, що приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Кудряшову Д.В. було відомо, що ОСОБА_1 належить лише 2/3 частини квартири на праві приватної спільної сумісної власності на житло від 05.03.1994, що підтверджується наявними в матеріалах ВП №60077576 документами та безпосередньо зазначено в Акті про реалізацію предмета іпотеки за вих. №29 від 03.01.2020 року, та що наведений факт також був зазначений в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2018 року у справі № 643/8028/15-ц, та враховуючи те, що виконавчий документ, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу рухомого майна на оспорюваних електронних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, - дійшов висновку про недійсність електронних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого документу, що призвело до порушення майнових прав позивача та скасування протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо належності відповідача у справі.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Водночас, з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок) вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, провадження № 12-128гс18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

У справах про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись усі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та покупець-переможець торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17. У наведених постановах суд касаційної інстанції висловив позицію, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі, окрім, організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем.

Як вбачається з уточненого позову (а.с. 105 т. 1), поданого на стадії підготовчого судового розгляду, позивачем відповідачами зазначено: Приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Кудряшова Д.В., організатора торгів - ДП «СЕТАМ», а також переможця торгів - ОСОБА_3 .

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина 1 статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини 1-3 статті 95 ЦК України).

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача,

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин. (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 № 916/1988/20)

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2020 року до місцевого суду у даній справі надійшов запит ДП «СЕТАМ» про направлення на їх адресу позовної заяви та додатків у справі. (а.с. 111 т. 1), до якого додане доручення на представництво інтересів ДП « СЕТАМ» адвокатом Конепудом Д.В. з терміном дії до 31.12.2020 року (а.с. 112 т. 1)

31.03.2020 року місцевим судом на виконання вказаного клопотання на адресу ДП «СЕТАМ» було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та уточнену позовну заяву з додатками. (а.с. 11, 115 т. 1)

13.05.2020 року до місцевого суду надійшов відзив на позовну заяву від ДП «СЕТАМ», в якому заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника ДП «СЕТАМ». (т.1 а.с. 155-159).

Вказане свідчить про те, що процесуальні дії у цивільній справі, яка переглядається, здійснювались саме представниками юридичної особи (ДП «СЕТАМ»), а не її філії.

Незважаючи на зазначену обставину, в рішенні місцевого суду як відповідача у справі визначено Харківську філію ДП «СЕТАМ», яка не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі.

Зазначене порушення по своїй суті є формальним, однак апеляційний суд за таких обставин вважає, що для усунення сумнівів в належності відповідача у справі, рішення місцевого суду необхідно скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

При цьому, апеляційним судом враховано правові висновки, висловлені у постанові Верховного Суду від 14 червня 2021 року у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №760/32455/19, де судами було допущено аналогічне процесуальне порушення.

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині знайшли своє підтвердження.

Щодо суті спору апеляційний суд виходить з наступного

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Предметом позовних вимог у цій справі є, зокрема, позовні вимоги про визнання електронних торгів недійсними.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент проведення спірних торгів) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідно до частини 1 статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Згідно з частиною 4 статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Частинами 1, 3 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 ЦК України).

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 12 жовтня 2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Щодо наявності підстав для визнання торгів недійсними

Як вбачається матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного суду від 09.03.2021 року виконавчий лист №643/8028/15-ц, виданий Московським районним судом м. Харкова 14.05.2019 року, визнано таким, що не підлягає виконанню. Визнаючи виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, суд установив, що заочним рішенням Московського районного суд м. Харкова від 26.09.2018 року визначено спосіб виконання судового рішення - надано ПАТ «Укрсоцбанк» право продажу предмета іпотеки від свого іменні будь-якій особі покупцю. Тобто, визначений даним рішенням суду конкретний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки виключає необхідність та можливість вчинення державним виконавцем примусових дій з виконання судового рішення, передбачених ст. 10 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, шляхом арешту та примусової реалізації предмету іпотеки на торгах.

В постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц (провадження № 61-22566св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц (провадження № 61-21320св18), від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц (провадження № 61-25870св18), від 03 липня 2019 року у справі № 372/4917/13 (провадження № 61-11606св18), від 19 серпня 2020 року у справі № 202/1698/17 (провадження № 61-6431св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18 (провадження № 61-1287св20). зроблено правовий висновок про те, що виконавчий напис нотаріуса, чи інший виконавчий документ, в тому числі і виконавчий лист виданий судом, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, - є підставою про недійсність прилюдних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису.

За таких обставин, враховуючи преюдиційність судового рішення про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, наявні підстави для визнання оспорюваних електронних торгів недійсними.

встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

Як вбачається з матеріалів та встановлено вище, позивач у справі є співвласником іпотечного майна.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2018 року № 643/8028/15-ц з позивачки було стягнуто заборгованість за кредитним договором та в рахунок погашення боргу було звернуто стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру та встановлено спосіб звернення стягнення (спосіб виконання).

У відповідності з вимогами ст. 129-1 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В ході судового розгляду справи встановлено, що наявні порушення суб`єктивних прав позивача у справі, оскільки всупереч встановленому в судовому рішенні порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, позивача незаконно було позбавлено права власності на квартиру, що є предметом іпотеки.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що визнання недійсним виконавчого документу не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними є необґрунтованими.

Є нерелевантним посилання представника ДП «СЕТАМ» в поясненнях на правову позицію Верховного Суду у постанові від 11.03.2021 року справа № 644/8749/18. В зазначеній справі Верховним Судом було зроблено наступний висновок: «Щодо доводів касаційній скарзі про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у справах про визнання недійсними електронних торгів у випадках, коли одночасно підставами для визнання їх недійсними є виконавчий лист, який втратив силу, оцінка майна, проведена без залучення суб`єкта оціночної діяльності, та порушення з боку організатора торгів, то колегія суддів касаційного суду вважає, що кожна з цих підстав може бути окремою самостійною підставою для ухвалення рішення про визнання електронних торгів недійсними, звичайно, за умови доведеності таких обставин, тому застосування норм права у подібних правовідносинах у справах, у яких одночасно в обставинах справи при визнанні електронних торгів недійсними мали б місце виконавчий лист, який втратив силу, оцінка майна, проведена без залучення суб`єкта оціночної діяльності, та порушення з боку організатора торгів залежить виключно від фактичних обставин справи, доведених сторонами за допомогою належних і допустимих доказів.

Крім того, варто звернути увагу, що у цій справі виконавчий лист, на підставі якого здійснювалось примусове виконання та проведено електронні торги, на час їх проведення не був недійсним і таким не визнавався.

Щодо інших доводів апеляційної скарги.

Як встановлено судом вище, в рахунок забезпечення кредитного договору 20.06.2008 року був укладений іпотечний договір, за яким в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_2 . Власниками даної квартири та іпотекодавцями були ОСОБА_1 , якій належало 2/3 частин квартири, та ОСОБА_4 , якому належала 1/3 частина квартири, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 27.07.2017 року у відповідності із спадковою справою, заведеною на підставі претензії ПАТ «Укрсоцбанк», спадкоємці із заявою про вступ у спадщину не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Зазначені в позовній заяві аргументи про те, що ОСОБА_1 не є власником усієї квартири, само по собі не є підставою для визнання недійсними оспорюваних електронних торгів, оскільки в іпотеці перебувала уся квартира, а не її частка і рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що набрало законної сили, звернуто стягнення на всю іпотечну квартиру, а не на її частину, що належить ОСОБА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28 січня 2021 року (справа № 643/8028/15-ц, провадження № 61-10442св20, реєстровий номер в ЄДРСР 94623412) відмовлено ОСОБА_1 у визнанні незаконними дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та у скасуванні прийнятих приватним виконавцем в його межах постанов. Суди встановили, що приватний виконавець належним чином повідомив боржника, ОСОБА_1 , про відкриття виконавчого провадження та належним чином надсилав їй всі постанови, винесені в межах виконавчого провадження, за адресою, зазначеною у виконавчому листі, а їх неотримання боржником з незалежних від приватного виконавця причин не може бути підставою для визнання його дій неправомірними та скасування прийнятих ним рішень.

Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що ДП «СЕТАМ» було недотримано вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

З урахуванням викладеного, зазначені в позовній заяві доводи про те, що ОСОБА_1 не є власником усієї квартири, про протиправність дій приватного виконавця щодо неповідомлення її, як боржника, про відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій, ненадіслання їй копій постанов та інших документів в межах виконавчого провадження, в тому числі щодо оцінки іпотечного майна та його продажу, - є безпідставними та не можуть бути підставою для визнання оспорюваних електронних торгів недійсними.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що дії приватного виконавця не були визнані незаконними, та що приватний виконавець діяв в межах своїх повноважень, та що при проведенні електронних торгів порядку його проведення не було порушено є обґрунтованими.

Зазначені в позові обґрунтування в цій частині не є підставою для задоволення позовних вимог. Висновки місцевого суду в цій частині є помилковими.

Щодо доводів апеляційної скарги про витребування майна у добросовісного набувача.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (частина 2 статті 388 ЦК України).

Застосовуючи положення частини 2 статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті електронних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини 1 статті 388 ЦК України, власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у розумінні положень статті 388 ЦК України, свідчить, що спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею. (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18 (провадження № 61-1287св20)

В даній справі предметом позову не було вимог про витребування майна в добросовісного набувача, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Решта доводів апеляційної скарги не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, серед іншого:

п. 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

п. 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладені висновки щодо наявності порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для його скасування, рішення місцевого суду у даній справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до місцевого суду ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви (а.с. 6 т. 1), а також 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що подана після подання позовної заяви (а.с. 28 - 31 т. 1), яка, в свою чергу, була задоволена ухвалою місцевого суду від 22.01.2020 (а.с. 35 т. 1).

Враховуючи задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, керуючись ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, вищевказані витрати судового збору у загальній сумі 1 261,20 грн. підлягають компенсації позивачу та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі в рівних частках, а саме по 420,40 грн. з кожного.

Оскільки за результатом перегляду рішення місцевого суду по суті позовні вимоги підлягають задоволенню, - підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення, - відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лугової Ганни Анатоліївни , яка діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 червня 2021 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (Лот №390816), які оформлені Протоколом №455690 від 23 грудня 2019 року та скасувати Протокол проведення електронних торгів №455690 від 23 грудня 2019 року та Акт про реалізацію предмета іпотеки вих. №29 від 03.01.2020 - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути в рівних частках з Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра В`ячеславовича, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 261,20 грн., а саме по 420,40 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 травня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді А.І. Дорош

В.М. Триголов