Провадження № 2/686/821/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.,

представника позивача Говорецького Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним та скасування Свідоцтва про право на спадщину за заповітом

від 27 липня 2020р., на Ѕ частину житлового будинку за адресою

АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , скасування запису про право

власності № 37495396 в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію Ѕ житлового

будинку за адресою, АДРЕСА_1 , припинивши речове право на

Ѕ житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1 . Просила визнати за ОСОБА_1 право власності на окремий житловий будинок загальною площею 51,2 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м. за адресою, АДРЕСА_1 , успадкований за заповітом від 30 серпня 2013 року, що належав спадкодавцю за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014 р.

Зазначила, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014р. затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у справі № 686/20254/13-ц про поділ майна в натурі. Відповідно до умов мирової угоди сторони дійшли згоди про виділення у власність кожної житлової площі, що складає 1/2 будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення суду ОСОБА_2 27.04.2016р. зареєстрував за собою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (надалі Реєстр), житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 , загальною площею, 38,2 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м.

ОСОБА_3 за життя через важку хворобу не мала можливості

провести державну реєстрацію свого житлового будинку, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

Відповідно до заповіту, посвідченого Першою Хмельницькою нотаріальною конторою від 30 серпня 2013р., зареєстрованого у реєстрі за № 3-56, спадкоємницею майна померлої стала її племінниця, - ОСОБА_1 .

За заявою спадкоємниці 27 липня 2020р. державним нотаріусом Першої нотаріальної контори Латюк І.М. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 . Проте у Свідоцтві на спадщину за заповітом безпідставно було вказано 1/2 частина житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1 . Відповідно до цього Свідоцтва у Державному реєстрі речових прав було проведено реєстрацію Ѕ житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1 , запис про право власності № 37495396. На момент реєстрації за цією адресою вже був зареєстрований окремий житловий будинок загальною площею 38,2 кв. м. за ОСОБА_2 .

Таким чином державний нотаріус Першої нотаріальної контори Латюк І.М.

зареєструвала за спадкоємницею, за адресою вже зареєстрованого окремого житлового будинку, що належить ОСОБА_2 ще 1/2 від вже неіснуючого житлового будинку.

28 жовтня 2020р. державним нотаріусом Першої нотаріальної контори Латюк І.М. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку під її житловим будинком кадастровий № :08:001:0642 площею 0,0418 га. В Державному реєстрі речових прав проведено запис від 28.10.2020р. про право власності № 38879927, розмір частки землі зареєстровано 1/1.

Для реєстрації успадкованого майна як окремого житлового будинку позивачка звернулася до Державної реєстраційної служби. Оскільки за адресою, АДРЕСА_1 в Реєстрі уже було зареєстровано житловий будинок ОСОБА_2 , то позивачці роз`яснили необхідність звернутися до Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради для отримання нової адреси для її окремого житлового будинку.

Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 25.08.2021р. узаконено реконструкцію будинку з добудовою від 2014р. загальною плоіщею 51,2 кв. м., житловою площею 23.6 кв. м.

Однак Рішенням Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 23.09.2021р. у зміні адреси відмовлено, оскільки в Державному реєстрі речових прав розмір частки вказано Ѕ житлового будинку, а нова адреса видається лише окремому житловому будинку.

Через відсутність присвоєння новому об`єкту нерухомого майна адреси, рішенням державного реєстратора Юськової І.В. від 04 жовтня 2021р., в реєстрації житлового будинку ОСОБА_1 було відмовлено.

Таким чином, невідповідність відомостей внесених державним нотаріусом Першої нотаріальної контори Латюк І.М. у Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та до Державного реєстру речових прав, рішенню Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014р., яким затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у справі № 686/20254/13-ц про поділ майна в натурі, перешкоджає позивачці зареєструвати успадковане майно, як окремий житловий будинок. Сьогодні вона не може належним чином володіти, користуватися та розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

У зв`язку із вищенаведеним позивачка звернулась до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори з заявою про внесення відповідних змін для приведення Свідоцтва про спадщину за заповітом та запису у Реєстрі у відповідність до Ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014р. Проте відповідач відмовилась, від внесення відповідних змін, не вбачаючи для цього підстав, що стало причиною звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив спонукати Першу Хмельницьку державну нотаріальну контору скасувати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 27 липня 2020 року, на Ѕ частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1 та скасувати запис про право власності №37495396 в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію Ѕ житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , припинивши речове право на1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на окремий житлловй будинок загальною площею 37,1кв.м. житловою площею 23,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , успадкований нею за заповітом від 30 серпня 2013 року, що належав спадкодавцю за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014 року. За клопотанням позивача залучено співвідповідача Хмельницьку міську раду. Відповідач Перша Хмельницька державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи за відсутності. Хмельницька міська рада не направила в судове засідання представника, повідомлена про час та дату судового засідання в установленому порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому кредитор вправі обрати спосіб захисту, що наданий йому законом, на власний розсуд.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з нормами ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з частинами першою та другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Розділ ІІІ ЦК України визначає перелік цивільних прав та їх правовий статус.

При цьому відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласнику у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. (ст.364 ЦПК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Обставини, встановлені рішенням суду стосовно певної особи в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи(ч.5 ст.82 ЦПК).

Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» у разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.(ст.1301 ЦК). За згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах-уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті нотаріус видаї спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину(ст.1300 ЦК).

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).(ст.26 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

За правовим висновком, що викладений у постанові Касаційного господарського суду ВС від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19 з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014р. затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у справі № 686/20254/13-ц про поділ майна в натурі. Відповідно до умов мирової угоди сторони дійшли згоди про виділення у власність кожної житлової площі, що складає 1/2 будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення суду ОСОБА_2 27.04.2016р. зареєстрував за собою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (надалі Реєстр), житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 , загальною площею, 38,2 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м.

ОСОБА_3 за життя не провела державної реєстрації свого житлового будинку, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

Відповідно до заповіту, посвідченого Першою Хмельницькою нотаріальною конторою від 30 серпня 2013р., зареєстрованого у реєстрі за № 3-56, спадкоємницею майна померлої стала її племінниця, - ОСОБА_1 .

За заявою позивача 27 липня 2020р. державним нотаріусом Першої нотаріальної контори Латюк І.М. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 . Проте у Свідоцтві на спадщину за заповітом було вказано 1/2 частина житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1 . Відповідно до цього Свідоцтва у Державному реєстрі речових прав було проведено реєстрацію Ѕ житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1 , запис про право власності № 37495396. На момент реєстрації за цією адресою вже був зареєстрований окремий житловий будинок загальною площею 38,2 кв. м. за ОСОБА_2 , у зв`язку із чим у позивача виникли труднощі щодо зміни адреси будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Управління архітектури та містобудування від 23.09.2021 року. Таким чином, державним реєстратором 04 жовтня 2021 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :08:001:0642.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання права власності на нерухомість в судовому порядку при наявності встановленого за померлою ОСОБА_3 права на виділену нерухомість за адресою АДРЕСА_1 за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014р. є таким, що відповідає вимогам закону та сприяє ефективному відновленню порушеного права. Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду у справі№ 303/7725/15-ц від 10.05.2018р.

Підставою для визнання за позивачем права власності в судовому порядку на спадкову нерухомість є скасуванняСвідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 2020 року на Ѕ частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1 , що припиняє речове право на1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Захист права позивача у спосіб скасування спадкового свідоцтва, а не шляхом спонукання нотаріуса до скасування його, є ефективним та направленим для захисту інтересів позивача, відповідає вимогам законодавства. Скасування запису про державну реєстрацію права на нерухомість є непередбаченим чинним законодавством способом відновлення порушеного права. За вказаних умов, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,5,10,11,12,13, 81,259,263,264,354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Скасувати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27 липня 2020 року на Ѕ частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на окремий житловий будинок загальною площею 37,1 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , успадкований нею за заповітом від 30 серпня 2013 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та належав спадкодавцю за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідачі:Хмельницька міська рада, м.Хмельницький, вул.Гагаріна 3.

Перша Хмельницька державна нотаріальна контора Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Хмельницький,вул.Проскурівська 33.

Повний текст виготовлено 13 травня 2022 року.

Суддя З.А.Чевилюк