Провадження № 22-ц/802/433/22 Категорія: 39 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Данилюк В. А., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Ступака А. Ю. звернувся в суд із зазначеним позовом.

Покликався на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 14 грудня 2017 року було укладено договір позики, за яким позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 1 150 025 грн, які відповідач зобов`язувався повернути до 22 грудня 2017 року.

Крім того позивач вказував, що 14 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_2 отримавши грошові кошти у зазначеному розмірі, видав йому розписку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції 23 листопада 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав клопотання про призначення у даній справі судової психофізіологічної експертизи. Необхідність проведення вказаної експертизи обмотивовував тим, що оскільки позивач у справі стверджує про передачу грошових коштів відповідачу, а останній вказану обставину категорично заперечує та оспорює правову природу договору позики, то є потреба застосування поліграфа для об`єктивного встановлення істини у справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2022 року було призначено судову психофізіологічну експертизу з використанням поліграфа, на вирішення якої поставлено питання:

- Чи передавав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 150 025 гривень ОСОБА_2 на виконання договору позики №7 від 14 грудня 2017 року?

- Чи наявні в пам`яті ОСОБА_1 об`єктивні дані про факт передачі ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 1 150 025 гривень на виконання договору позики №7 від 14 грудня 2017 року?

- Чи отримував ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 150 025 гривень від ОСОБА_1 на виконання договору позики №7 від 14 грудня 2017 року?

- Чи наявні в пам`яті ОСОБА_2 об`єктивні дані про факт передачі ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 1 150 025 гривень на виконання договору позики №7 від 14 грудня 2017 року?

Проведення експертизи доручено експертам Інституту психофізіологічних досліджень, яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 . На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу мотивовану тим, що оскаржувана ухвала про призначення експертизи прийнята судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю зроблених ним висновків обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому просив її скасувати, а справу направити для продовженя розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Оскільки сторони та інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились, то суд ухвалив розгляд справи провести без їх участі.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що законодавець дозволяє використовувати поліграф з метою встановлення та перевірки певних обставин, фактів, а тому є потреба у призначенні судової психофізіологічної експертизи.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможна.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Експертному висновку, як і решті доказів, має бути притаманні належність, допустимість, достовірність і достатність.

Відповідно до частини 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Пункти 6.8, 6.9 розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), передбачають, що з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа. Предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. Для проведення дослідження орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), надає експерту можливість психологічного обстеження підекспертної особи та матеріали справи.

Згідно з вимогами п. 6.8.2 Розділу VI Інструкції такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.

З матеріалів справи вбачається те, що позивачем ОСОБА_1 не було надано згоду на проведення психофізичного дослідження за допомогою поліграфу.

На думку колегії суддів, питання, які просив представник відповідача поставити на вирішення експерта, та які сформульовані судом в оскаржуваній ухвалі, не встановлюють обставин, які з врахуванням заявлених вимог, підлягають дослідженню у даній справі, а самі результати перевірки на поліграфі мають орієнтовне значення з ознаками вірогідності.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем було долучено: договір позики з підписами його сторін, розписку позичальника про отримання грошових коштів, що являються допустимими доказами і потребують оцінки суду щодо їх достовірності, враховуючи предмет позову.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 щодо незаконності і необгрунтованості оскаржуваної ним ухвали є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Отже, враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, як така, що постановлена без повного з`ясування обставин, які мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 13, 102, 103, 367, 368 374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді