Справа № 362/5354/20
Провадження № 2/362/328/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

з участю секретаря судового засідання - Сілецької М.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 жилою площею 78,4 кв.м, загальною площею 126,7 кв.м, в складі приміщень: 1-6 12,6 кв.м; 1-7 15,6 кв.м; 1-1 13,3 кв.м; 1-2 2,9 кв.м; 1-3 1,6 кв.м; 1-4 11,3 кв.м; 1-5 7,2 кв.м; сарай Г, погріб Д, туалет Ж, частину огорожі.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він за договором дарування від 04.05.1967 року отримав 5/17 частин житлового будинку з правом користування, що знаходиться по АДРЕСА_1 та 13.06.1990 року між співвласниками було проведено уточнення ідеальних часток спірного будинку, що стверджується відповідним договором, на підставі якого за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 1/2 частину спірного будинку.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25.11.2003 року № 815 «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 », було встановлено, що згідно поданих заяв:

ОСОБА_3 займає приміщення: 1-6 12,6 кв.м; 1-7 15,6 кв.м; 1-1 13,3 кв.м; 1-2 2,9 кв.м; 1-3 1,6 кв.м; 1-4 11,3 кв.м; 1-5 7,2 кв.м; сарай Г, погріб Д, туалет Ж, огорожа в спірному користуванні.

ОСОБА_2 (надалі відповідач) займає приміщення: 2-1 3,2 кв.м; 2-2 2,1 кв.м; 2-3 13,9 кв.м; 2-4 11,1 кв.м; 2-5 8,9 кв.м; 2-6 16,7 кв.м; 2-7 6,6 кв.м; сарай Б, гараж В, погріб Б, туалет З, огорожа в спільному користуванні.

Однак, коли у ОСОБА_3 постало питання вчинення відносно спірного будинку правочину, виявилось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ним зареєстроване право власності на Ѕ частину спірного будинку на підставі договору дарування від 04.05.1967 та на підставі договору уточнення ідеальних часток між співвласниками від 13.06.1990 року.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2021 року провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок - зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2022 року провадження по справі відновлено та залучено до участі у справі правонаступника позивача - ОСОБА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 04.05.1967 року, посвідченого нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Пиндик М.М., отримав 5/17 частин житлового будинку з правом користування, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

13.06.1990 року між співвласниками було проведено уточнення ідеальних часток спірного будинку, що стверджується відповідним договором, посвідченого нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Кизим С.А.

Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25.11.2003 року № 815 «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 », було встановлено, що згідно поданих заяв:

ОСОБА_3 займає приміщення: 1-6 12,6 кв.м; 1-7 15,6 кв.м; 1-1 13,3 кв.м; 1-2 2,9 кв.м; 1-3 1,6 кв.м; 1-4 11,3 кв.м; 1-5 7,2 кв.м; сарай Г, погріб Д, туалет Ж, огорожа в спірному користуванні.

ОСОБА_2 (надалі відповідач) займає приміщення: 2-1 3,2 кв.м; 2-2 2,1 кв.м; 2-3 13,9 кв.м; 2-4 11,1 кв.м; 2-5 8,9 кв.м; 2-6 16,7 кв.м; 2-7 6,6 кв.м; сарай Б, гараж В, погріб Б, туалет З, огорожа в спільному користуванні.

На підставі зібраних матеріалів та висновку Васильківського МБТІ для впорядкування права власності на будинок, керуючись п. 4.1 Інструкції Про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Держбуду України від 09.06.1998 № 121, було прийнято рішення:

- визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 жилою площею 78,4 кв.м, загальною площею 126,7 кв.м на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- Васильківському МБТІ видати свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 12/25 частин домоволодіння та ОСОБА_2 13/25 частин домоволодіння. Копія рішення додається.

На підставі вищезазначеного рішення відповідач оформила своє право власності на 13/25 частин спірного житлового будинку про що свідчить Свідоцтво про право власності від 19.12.2003 року серії НОМЕР_1 та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2351047.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть від 20 липня 2021 року серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт від 05.12.1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу Москалюк В.М., за яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, він заповів своїм дітям сину ОСОБА_1 та доньці ОСОБА_4 в рівних частинах.

За заявою сина покійного позивача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Нещасною Т.М. було заведено спадкову справу № 157/2021 року (номер у спадковому реєстрі: 68029815) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

23 липня 2021 року ОСОБА_4 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_1 .

За змістом ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів`які перебувають у власності, не встановлена судом.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 жилою площею 78,4 кв.м, загальною площею 126,7 кв.м, в складі приміщень: 1-6 12,6 кв.м; 1-7 15,6 кв.м; 1-1 13,3 кв.м; 1-2 2,9 кв.м; 1-3 1,6 кв.м; 1-4 11,3 кв.м; 1-5 7,2 кв.м; сарай Г, погріб Д, туалет Ж, частину огорожі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Ковбель