Провадження № 2-в/225/1/2022
Єдиний унікальний номер № 225/6262/21
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2022 м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Федорцової І.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відновлення втраченого судового провадження,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2021 представник заявника звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-1487/2009, яку розглядав Ленінський районний суд м.Донецька.

В заяві зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 07.07.2009 у справі №2-1487 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором від 06.11.2006 №35ДС/00257/К11/2006-ІВК у розмірі 264460,34 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька від 24 грудня 2013 року у справі №260/495/2013 замінено сторону виконавчого провадження згідно виконавчого листа по справі 2-1487 про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно кредитного договору від 06.11.2006 року №35ДС/00257/К11/2006 - ІВК на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в розмірі 264 460,34 гривень на правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

На підставі договору від 16 вересня 2020 року №2305/К/1, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС», до останнього перейшли права вимоги у тому числі за наступними правочинами:

-кредитним договором від 06.11.2006 №35ДС/00257/К11/2006-ІВК, укладеним з ОСОБА_1 (Кредитний договір);

-договором поруки від 06.11.2006 № 35ДС/00257/П11/2006-ІВК, укладеним з ОСОБА_2 (Договір поруки);

-іпотечний договір від 06.11.2006 № 35ДС/00257/І11/2006-ІВК, укладений з ОСОБА_1 (Іпотечний договір).

Для можливості заміни стягувача, заявник просить відновити втрачене судове провадження.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Заінтересовані особи та учасники справи ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належно, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Із заяви та доданих до неї додатків, вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа № 2-1487/2009 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками розгляду якого 07.07.2009 було ухвалено рішення, яким позов ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ВАТ «Кредитпромбанк» задоволений в повному обсязі, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по кредиту, нарахованим відсоткам у сумі 289645,59 грн., згідно кредитного договору 35ДС/00257/К11/2006-ІВК від 06.11.2006 та судові витрати у сумі 1950,00 грн., а всього 291595,59 грн. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2009, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 07.07.2009 в частині стягнутих сум скасовано, позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 262 808 грн. 70 коп. у відшкодування заборгованості, відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 35ДС/00257/К11/2006-ІВК від 6 листопада 2006, а також судовий збір у сумі 1 623 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 28 грн. 64 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 12 480 грн. 70 коп. у відшкодування заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжне картку № LK/ZP/03-2007/9 від 6 березня 2007, судовий збір у сумі 77 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 1 грн. 36 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Факт ухвалення відповідних рішень, їх зміст, підтверджується копіями рішень Ленінського районного суду м. Донецька від 07.07.2009 та Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2009, які були надані заявником.

Згідно ч.1 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Зважаючи на те, що наявне в справі про відновлення втраченого провадження рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 07.07.2009 у справі №2-1487 за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором від 06.11.2006 №35ДС/00257/К11/2006-ІВК у розмірі 264460,34 гривень скасовано рішенням Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2009 та апеляційним судом прийнято відповідне рішення у вказаній справі, та з огляду на мету звернення до суду, зазначену заявником, суд приходить до висновку, що відновленню підлягає втрачене судове провадження в частині ухвалення Апеляційним судом Донецької області рішення від 02.11.2009 року справа №22-7684/2009.

Отже, заява підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 60, 258, 259, 488, 489, 493, 494, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відновлення втраченого судового провадження задовольнити частково.

Частково відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 22-7684/2009 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченій ухваленням рішення Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2009.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2009 справа №22-7684/2009 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,(повний текст) в наступній редакції:

« Справа № 22-7864/2009 рік Головуючий у 1 інстанції Кротінов В.О.

Категорія 27 Доповідач Маширо О.П.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2009 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої Маширо О.П.

суддів Баркова В. М., Троценко Л.І.

при секретарі Хачатрян А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу по апеляції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 7 липня 2009 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

установив:

До апеляційного суду звернулись відповідачки з апеляційною скаргою на рішення суду, яким позовні вимоги банку було задоволено у повному обсязі: суд стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь «Кредитпромбанку» заборгованість за кредитним договором та відсотки у загальній сумі 289 645 грн. 59 коп., а також судові витрати.

Суд першої інстанції виходив з того, що 6 листопада 2006 року відповідачка ОСОБА_3 уклала кредитний договір, за яким «Кредитпромбанк» надав їй грошові кошти у сумі 32 000 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою 12,5 % річних строком на 25 років.

У той же день був укладений договір іпотеки придбаної квартири АДРЕСА_1 , а також з відповідачкою ОСОБА_4 договір поруки, за яким у разі порушення позичальницею умов кредитного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть відповідальність, як солідарні боржники.

Оскільки позичальник ОСОБА_3 несвоєчасно вносила кошти, утворилась заборгованість, яку суд і стягнув з відповідачів у солідарному порядку.

Крім того, 6 березня 2007 року Матузова уклала з банком ще один договір - про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку на суму 1 600 доларів США строком на два роки за сплатою 18% річних.

Умови цього договору також неодноразово порушувались позичальницею, через що теж утворилась заборгованість на загальну суму 12 480 грн. 70 коп., яку суд також стягнув з відповідачок на користь кредитодавця.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду та направити справу на новий судовий розгляд, оскільки вважають, що позивач невірно провів розрахунки, бо на їх думку загальна сума боргу становить 191 200 гри. 53 кой.

Апелянти вважають, що розрахунок суми боргу у національній валюті слід проводити, виходячи з курсів валют на день укладання договору, а не на цей час.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає; що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду в частині стягнення з відповідачів суми заборгованості змінити, та ухвалити нове, з таких підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції. 6 листопада 2006 року ОСОБА_5 взяла у позивача споживчий кредит у сумі 32 000 доларів США на придбання квартири під 12,5 % річних в іноземній валюті строком на 25 років (а.с.9-17).

У той же день сторони уклали іпотечний договір, за яким ОСОБА_3 передала в іпотеку придбану квартиру АДРЕСА_2 (а.с.22-27).

Того ж дня між банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_4 як поручитель взяла на себе зобов`язання солідарно та у повному обсязі відповідати перед банком за виконання договірних зобов`язань ОСОБА_3 за укладеним нею кредитним договором на суму 32 000 доларів США (а.с.28-. 30).

6 березня 2007 року Матузова уклала з «Кредитпромбанком» ще один договір - про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку на суму 1 600 доларів СІІІА за сплатою 18% річних, термін дії якого був встановлений до 5 березня 2009 року (а.с. 18-21).

Умови щодо сплати коштів за обома кредитними договорами позичальниця порушувала, тому утворилась заборгованість як по сплаті основної суми кредиту, так і по відсотках та інших санкціях.

Задовольняючи позовні вимоги банку та стягуючи суму заборгованості за обома кредитними договорами з обох відповідачок як солідарних боржників, суд першої інстанції помилково виходив з того, що ОСОБА_4 є поручителем за обома кредитними договорами, які були укладені ОСОБА_3 .

Натомість з договору поруки, який був укладений 6 листопада 2006 року між ОСОБА_4 та банком, вбачається, що ОСОБА_4 є поручителем тільки за кредитним договором № 35ДС /00257/К11/2006-ІВК від 6 листопада 2006 року (а.с.28-30), а за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком, який був укладений ОСОБА_3 та банком 6 березня 2007 року, ОСОБА_4 поручителем не є (а.с. 18- 21).

За таких обставин відповідальність за прострочення платежів за вказаним договором від 6 березня 2007 року позичальниця ОСОБА_3 повинна нести самостійно.

З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість по сплаті кредитних коштів з урахуванням відсотків, пені та штрафних санкцій а кредитним договором від 6 листопада 2006 року становить 34 131 долар США, а за кредитним договором від 6 березня 2007 року - 1 620, 87 доларів США, проти чого не заперечують і відповідачки.

Однак апеляційний суд не може прийняти довід апеляційної скарги про те, що для перерахунку суми боргу у національній валюті слід виходити з курсу валют на день укладання договорів кредитування, оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення загального боргу з обох відповідачок слід скасувати та стягнути на користь банку суму боргу за кредитним договором від 6 листопада 2006 року у сумі 262 808 гри. 70 коп. (34 131 долар США) з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку, оскільки за цим договором ОСОБА_4 є поручителем Матузової, а суму боргу за договором про встановлення ліміту від 6 березня 2007 року у сумі 12 480 грн. 70 коп. (1 620.87 доларів США) слід стягнути лише з ОСОБА_3 , оскільки за цим договором ОСОБА_4 не є поручителем.

Звертаючись з позовом до суду, ВАТ «Кредитпромбанк» вказав у позовній заяві, що загальна сума боргу за двома договорами становить 289 645 грн. 59 коп., тоді як фактично загальна сума боргу складає 275 289 грн. 40 коп. (262 808.70 грн. + 12 480.70 грн.), тому позовні вимоги банку слід задовольнити частково та стягнути на користь банку у загальній сумі 275 289 грн. 40 коп. у відшкодування заборгованості по договорах.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачок пропорційно до стягнутих сум слід також стягнути понесені судові витрати: з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку судовий збір у сумі 1 623 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 28 грн. 64 коп., а з Матузової - 77 гри. судового збору та 1 грн. 36 коп. витрат на ІТЗ.

Керуючись ст.ст. 309. 313. 316 ЦПК України, апеляційний суд

в и рішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 7 липня 2009 року в частині стягнутих сум скасувати.

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 262 808 грн. 70 коп. у відшкодування заборгованості, відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 35ДС/00257/К11/2006-ІВК від 6 листопада 2006 року, а також судовий збір у сумі 1 623 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 28 грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 12 480 грн. 70 коп. у відшкодування заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжне картку № LK/ZP/03-2007/9 від 6 березня 2007, судовий збір у сумі 77 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 1 грн. 36 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: підпис

Судді: підпис».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Є.В. Челюбєєв