ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/684/22 Справа № 177/506/21 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/506/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року, яке ухвалено суддею Строговою Г.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» (надалі ТОВ «Агрофірма «Родина») про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , після смерті якої він успадкував земельну ділянку, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

В теперішній час даною земельною ділянкою користується відповідач ТОВ «Агрофірма «Родина», який надав позивачу копію Договору оренди даної земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, орендодавцем в якому значиться ОСОБА_2 , а орендарем - відповідач, строк оренди вказаний десять років, а розмір орендної плати становить три відсотки від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Право оренди за даним договором зареєстровано у Державному реєстрі речових прав.

Вивчивши надану відповідачем копію договору оренди земельної ділянки, позивач звернув увагу на ту обставину, що підпис ОСОБА_2 візуально виглядає не так, як зазвичай. Відшукавши ряд інших документів, де був підпис ОСОБА_2 , у позивача склалось особисте суб`єктивне враження, що підпис у договорі зі сторони орендаря виконаний не нею, а іншою особою. Таким чином, вказує, що ОСОБА_2 даного договору не укладала, не підписувала його, щодо викладених в договорі умов своєї згоди не надавала.

У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Агрофірма «Родина» про визнання недійсним вказаного договору.

В ході розгляду справи судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, за результатами якої ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс» було надано висновок експерта № 28/20 від 25 серпня 2020 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» у договорі оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, предметом якого є оренда земельної ділянки, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2021 року у задоволенні вказаного позову відмовлено, оскільки позивач звернувся з вимогою про визнання недійсним договору оренди, посилаючись на те, що ОСОБА_2 спірний договір не підписувала, умови їх не погоджувала, тож відповідач безпідставно користується земельною ділянкою належною позивачу, як власнику (спадкоємцю), посилаючись на умови договору, підписані невстановленою особою замість орендодавця ОСОБА_2 , однак на таких підставах спірний договір є не вчиненим, а тому не може бути визнаний недійсним, тобто позивачем обраний не вірний спосіб захисту своїх прав.

Зважаючи на викладене, позивач вважає за необхідне звернутися до суду, зазначаючи про ті ж самі обставини не підписання договору ОСОБА_2 , тобто не узгодження умов такого договору, однак при цьому обравши інший спосіб захисту свого права.

Вказує, що ТОВ «Агрофірма «Родина» на даний час безпідставно користується належною позивачу земельною ділянкою, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташованою на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. З позивачем або ж попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_2 відповідач жодних договорів щодо користування земельною ділянкою не укладав, інші підстави набуття земельної ділянки у користування також відсутні.

Зазначає, що твердження відповідача щодо правомірності користування земельною ділянкою у зв`язку з укладенням з ОСОБА_2 відповідного договору оренди спростовується вказаним висновком судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 даного договору не підписувала.

Посилаючись на викладене, просив суд витребувати у ТОВ «Агрофірма «Родина» на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (після об`єднання Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, площею 4.8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чкаловської сільської ради (після об`єднання Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області) шляхом витребування її з незаконного володіння ТОВ «Агрофірма Родина».

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Родина» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. 00 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Агрофірма Родина» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок експерта № 28/20 від 25 серпня 2020 року є неналежним доказом, адже згідно інформації на офіційному сайті Міністерства юстиції України «Реєстр атестованих судових експертів» свідоцтво № 755 від 23.05.2012 року на ім`я ОСОБА_3 , на яке у зазначеному висновку № 28/20 від 25.08.2020 року він посилається, є недійсним. На даний час експерт ОСОБА_3 , який надав вказаний висновок, не має кваліфікації судового експерта.

Крім того, відповідно до ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Родина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, судом встановлені підстави для відводу експерта, тому даний доказ, в силу ч. 7 ст. 106 ЦПК України, не може бути прийнятий до розгляду судом.

Зауважує й на тому, що в рамках даної цивільної справи судова почеркознавча експертиза не проводилась, а інших доказів, окрім Висновку № 28/20 від 25 серпня 2020 року. на підтвердження того, що орендодавець не підписувала Договір матеріали справи не містять.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мотуз О.В., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ТОВ «Агрофірма «Родина» - адвоката Колісниченка Є.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мотуза О.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 липня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1297, належить земельна ділянка, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яку він успадкував після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Рішенням Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 19.02.2021 року № 71-ІІІ/VІІІ «Про припинення юридичних осіб сільських та селищних рад в результаті реорганізації шляхом приєднання до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області», юридичну особу Чкаловську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області припинено шляхом приєднання до Лозуватської сільської ради.

Матеріли справи містять примірник договору оренди земельної ділянки від 01.08.2014 року, укладеним між ОСОБА_2 , як орендодавцем, та ТОВ «Агрофірма «Родина», як орендарем, згідно умов якого орендодавець передала орендарю, а орендар прийняв в строкове платне володіння та користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва оренду земельну ділянку, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташовану на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Договір укладено строком на десять років (а.с. 5-6). Зазначений договір зареєстрований 04.09.2014 року за № 15563285, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 26374718 від 04.09.2014 року (а.с. 6).

Згідно Висновку експерта № 28/20 від 25 серпня 2020 року, підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» на четвертій сторінці договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, предметом якого є оренда земельної ділянки, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, сторонами якого є ОСОБА_2 та ТОВ «Агорофірма «Родина», виконаний не самою ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням її підпису (а.с. 138-134).

У Висновку судової почеркознавчої експертизи ТОВ "Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС»" від 25.08.2020 року № 28/20 зазначено, що проведення експертизи доручено експерту Герасименко О.В., який має: вищу юридичну освіту; кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової почеркознавчої експертизи, технічної експертизи документів, кваліфікацію судового експерта по спеціальності: «Дослідження почерку та підписів», «Дослідження реквізитів документів», «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів»; стаж роботи в галузі почеркознавства з 2001 року (свідоцтво № 755 від 23.05.201, видане ЕКК МВС України); загальний стаж експертної роботи в МВС та МЮ 21 рік: з 1995 по 2001 рік та з 2003 п 2016 рік ОСОБА_3 працював судовим експертом Міністерства внутрішніх справ України в НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області; в період з 2001 по 2003 рік судовим експертом Міністерства юстиції України в Кіровоградському відділенні Одеського НДІСЕ МЮ України, де у 2001 році отримав кваліфікацію експерта. Останній раз його кваліфікація підтверджена у 2015 році і продовжена до 31 грудня 2020 року, внесений до державного реєстру атестованих судових експертиз. У порядку передбаченого Законом України «Про судову експертизу ОСОБА_3 за останні роки залучався для виконання судових експертиз з покладанням на нього обов`язків судового експерта (Шевченківський районний суд м. Києва, Печерський районний суд міста Києва, Окружний адміністративний суд міста Києва, Бориспілький міськрайонний суд Київської області, Броварський міськрайонний суд Київської області, Новгородмиргородський районний суд Кіровоградської області тощо).

Висновок ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» від 25.08.2020 року № 28/20 містить підпис ОСОБА_3 про попередження його про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 384 та 385 КК України (а.с. 138-144).

Згідно листа № 22/20 від 21 квітня 2020 року ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС», наданого на адвокатський запит, повідомлено про наявні у ОСОБА_3 повноваження на здійснення судових почеркознавчих експертиз, обґрунтовуючи свою позицію тим, що не зважаючи на внесення запису в Реєстр атестованих судових експертів про недійсність свідоцтва ОСОБА_3 , це не позбавило його кваліфікації, а такий запис був внесений у зв`язку зі звільненням експерта з роботи у державній експертній установі. Скасування та визнання недійсним свідоцтва експерта не позбавляє останнього кваліфікації, про що зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України з розгляду справи № К/9991/12 від 07.11.2012 року (а.с. 56-59).

Встановивши, що Договір оренди земельної ділянки від 01.08.2014 року ОСОБА_2 не підписувався, тобто він не є укладеним, суд першої інстанції дійшов висновку, що ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом про повернення такої ділянки, у зв`язку з чим усунув перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, площею 4.8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чкаловської сільської ради (після об`єднання Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області), шляхом витребування її з незаконного володіння ТОВ «Агрофірма Родина».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом першої інстанції.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229 - 233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Як вбачається з матеріалів справи, Висновком експерта № 28/20 від 25 серпня 2020 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» на четвертій сторінці договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, предметом якого є оренда земельної ділянки, площею 4,8820 га, кадастровий номер :03:001:0774, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, сторнами якого є притула ОСОБА_4 та ТОВ «Агорофірма «Родина», виконаний не самою ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням її підпису (а.с. 138-134).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга статті 15 Закону України «Про оренду землі»).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19) звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

На підтвердження вказаних обставин щодо неукладення спірного договору належним доказом є висновок експерта, згідно з яким підпис від імені ОСОБА_2 у Договорі оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, виконано не самою ОСОБА_2 , а іншою особою.

Доводи апеляційної скарги про те, що Висновок експерта № 28/20 від 25 серпня 2020 року не є належним доказом у справі колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Так, стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд першої інсанції забезпечив учасникам справи рівні можливості щодо надання доказів на підтвердженя своїх доводів.

Позивачем ОСОБА_1 надано суду Висновок судової-почеркознавчої експертизи № 28/20 від 25 серпня 2020 року, проведеної у рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Родина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, а відповідач ТОВ «Агрофірма «Родина», вважаючи цей Висновок неналежним доказом, не скористався своїм правом на заявлення клопотання щодо проведення повторної або ж додаткової експертизи, у порядку ст. 113 ЦПК України.

Так, відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідачем не доведено необґрунтованості чи суперечності висновку ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» № 28/20 від 25 серпня 2020 року іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому обставин.

При цьому, посилання відповідача на те, що вищевказаний висновок складений особою, яка не є атестованим експертом у вказаній галузі, є необґрунтованими, оскільки у висновку ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» від 25.08.2020 року № 28/20, зазначено, що виконання експертиз доручено експерту, який має: вищу юридичну освіту; кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової почеркознавчої експертизи, технічної експертизи документів, кваліфікацію судового експерта по спеціальності: «Дослідження почерку та підписів», «Дослідження реквізитів документів», «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів»; стаж роботи в галузі почеркознавства з 2001 року (свідоцтво № 755 від 23.05.201, видане ЕКК МВС України); загальний стаж експертної роботи в МВС та МЮ 21 рік: з 1995 по 2001 рік та з 2003 п 2016 рік ОСОБА_3 працював судовим експертом Міністерства внутрішніх справ України в НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області; в період з 2001 по 2003 рік судовим експертом Міністерства юстиції України в Кіровоградському відділенні Одеського НДІСЕ МЮ України, де у 2001 році отримав кваліфікацію експерта. Останній раз його кваліфікація підтверджена у 2015 році і продовжена до 31 грудня 2020 року, внесений до державного реєстру атестованих судових експертиз. У порядку передбаченого Законом України «Про судову експертизу ОСОБА_3 за останні роки залучався для виконання судових експертиз з покладанням на нього обов`язків судового експерта (Шевченківський районний суд м. Києва, Печерський районний суд міста Києва, Окружний адміністративний суд міста Києва, Бориспілький міськрайонний суд Київської області, Броварський міськрайонний суд Київської області, Новгородмиргородський районний суд Кіровоградської області тощо).

Також, висновок ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» від 25.08.2020 року № 28/20 містить підпис ОСОБА_3 про попередження його про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 384 та 385 КК України (а.с. 138-144).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно послався на висновок судової почеркознавчої експертизи ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» від 25.08.2020 року № 28/20, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і по суті зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку.

Посилання ж в апеляційній скарзі на те, що, відповідно до ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Родина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, судом встановлені підстави для відводу експерта, тому даний доказ, в силу ч. 7 ст. 106 ЦПК України, не може бути прийнятий до розгляду судом, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч. 8 ст. 82 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» - залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: