Провадження № 2-к/761/6/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши матеріали клопотання адвоката Сацюка Віталія Валерійовича про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

ВСТАНОВИВ :

Представник заявника звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Савіна», в якому просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Первомайського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 31.05.2021 р. у справі №2-3662/21 про витребування в частині вилучення у третіх осіб та передання ТОВ «Савіна» транспортного засобу «Audi А7», 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_1 , колір темно сірий. Клопотання мотивоване тим, що рішенням Первомайського районного суду міста Краснодара Російської Федерації від 31 травня 2021 року у справі №2-3662/21 за заявою ТОВ «САВІНА» до ОСОБА_1 про вилучення майна із чужого незаконного володіння, вирішено витребувати у ОСОБА_1 транспортний засіб Audi A7, 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_1 , колір темно-сірий; у разі необхідності вилучити у третіх осіб та передати ТОВ «САВІНА» транспортний засіб Audi A7, 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_1 , колір темно-сірий. Рішенням з ОСОБА_1 на користь ТОВ «САВІНА» стягнуто витрати з оплати держмита у розмірі 6 000 рублів. Рішення набрало законної сили 02 липня 2021 року згідно відмітки Первомайського районного суду міста Краснодара Російської Федерації. Таким чином, транспортний засіб знаходиться у фактичному володінні третіх осіб, а тому є необхідним надання дозволу на примусове виконання рішення суду Російської Федерації.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Приписами ч. 1 ст. 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відносини між Україною та Російською Федерацією щодо надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду регулюються Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», яка підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22 січня 1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Мінської Конвенції, суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.

Згідно ст. 51 зазначеної Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Статтею 53 Конвенції передбачено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й до суду, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення за клопотанням.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визначені статтею 466 ЦПК України.

Згідно п.6 ч.3 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Разом з тим, заявником до клопотання не було надано засвідчений відповідно до законодавства переклад документів українською мовою у відповідності до вимог п. 6 ч. 3 ст. 466 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

З огляду на викладене, клопотання адвоката Сацюка Віталія Валерійовича про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду необхідно залишити без розгляду та повернути особі, яка його подавала.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 466, 353, 354 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Сацюка Віталія Валерійовича про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду залишити без розгляду та повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: