РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2022 рокуСправа №451/1416/21
Провадження № 2/451/124/22

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

встановив:

15 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, тобто вона досягла повноліття. На даний час позивач є повнолітньою та продовжує навчатися у Волинському національному університеті імені Лесі Українки. Згідно довідки №07/1573 від 22 липня 2021 року виданої зазначеним навчальним закладом вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є студенткою 1-го курсу факультету історії, політології та національної безпеки, денної форми навчання за державним замовленням освітнього рівня «бакалавр» Волинського національного університету імені Лесі Українки (IV рівня акредитації). Оскільки позивач навчається на денній (стаціонарній) формі навчання вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. За позивача - її мама ОСОБА_5 регулярно, кожного місяця оплачує за житло 1250 грн. (готівкою) орендодавцю - ОСОБА_6 (оренда квартири у АДРЕСА_1 ), оскільки вищезазначений навчальний заклад не має можливості забезпечити усіх студентів кімнатами в гуртожитку. Також регулярно оплачуються і комунальні платежі, за проживання у даній квартирі. Позивач також регулярно несе витрати на доїзди з м. Радехів до м. Луцьк Волинської області та в зворотному напрямку у зв`язку із навчанням у м. Луцьк, а також на харчування, одяг, тощо, за рахунок коштів її мами - ОСОБА_5 . Батько позивача - ОСОБА_4 , фінансової допомоги позивачу не надає, окрім сум оплачених аліментів згідно вищезазначеного Виконавчого листа №2-92/2011 виданого 05.04.2011р. та подарунка на день народження позивача - ОСОБА_3 , який інколи був виражений грошовими коштами. ОСОБА_4 , одержує заробітну плату, що підтверджує довідка № ВВОО-000008 від 25.08.2021 року. Згідно зазначеної довідки відповідач - ОСОБА_4 з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року отримав заробітну плату (сукупний дохід) у розмірі 42858,07 грн (сорок дві тисячі вісімсот п`ятдесят вісім грн. 07 коп.). Оскільки боржник на даний час офіційно працює, має регулярний дохід, заявник вважає, що стягнення аліментів із ОСОБА_4 повинно відбуватися у частці від його доходу. Позивач повідомляє суд, що у відповідача окрім неї на утриманні знаходяться 3 (троє) дітей у іншій сім`ї. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя с. Станин Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_4 щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку (а.с.3-7).

В ході розгляду справи представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 , подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що до досягнення повноліття він стабільно сплачував аліменти і не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дитину, що підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження від 25.08.2021 року ВП № 25887136. Також, після розлучення з матір`ю позивача ОСОБА_5 відповідач залишив дочці частку, що належала йому на праві приватної власності, в однокімнатній квартирі в АДРЕСА_3 , яку мати позивача ОСОБА_5 згодом продала. Кожного літа позивачка разом із матір`ю відпочивають за кордоном, оскільки, відповідач неодноразово надавав дозвіл як батько на виїзд дитини за кордон, що свідчить про те, що позивач не потребує матеріальної допомоги. 12.03.2010 року відповідач ОСОБА_4 одружився вдруге з ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 в ОСОБА_4 та ОСОБА_8 народилася дочка ОСОБА_9 . ОСОБА_9 має 11 років і відповідно до ст. 6 СК України є малолітньою дитиною. 21 грудня 2010 року ОСОБА_4 удочерив дитину ОСОБА_8 та став батьком дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В даний час дочка відповідача - ОСОБА_10 має 15 років і відповідно до ст. 6 СК України є неповнолітньою дитиною. ІНФОРМАЦІЯ_6 в ОСОБА_4 та ОСОБА_8 народилася дочка ОСОБА_11 , яка має 8 років і відповідно є малолітньою дитиною. Відповідач ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_8 та діти ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ). ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) зареєстровані та проживають в АДРЕСА_4 . ОСОБА_8 на даний час ніде не працює, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 1299 від 24.12.2021 року виданої старостою сіл Павлів, Станин Виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області. Відповідач в даний час має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_9 і ОСОБА_11 та одну неповнолітню дитину - ОСОБА_10 , яких зобов`язаний утримувати незалежно від можливості такого утримання. Дохід відповідача це лише його заробітна плата, яку він не приховує і сплачує всі податки державі, і яка на сьогоднішній день становить трохи більше шести тисяч гривень - це мінімальна заробітна плата. На сьогоднішній день, враховуючи склад сім`ї із 5-ти чоловік відповідача, весь його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. Як вбачається з довідки про доходи матері позивача ОСОБА_5 , що працює на ТзОВ «Молочна компанія «Галичина», її дохід співставний доходу відповідача, однак, сім`я ОСОБА_5 складається лише із 2-х чоловік, матері позивача ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_3 . Отже, мати позивача має більше можливостей виділяти кошти на надання матеріальної допомоги позивачу, якщо вона її потребує. Дочка відповідача повнолітня навчається у Вищому навчальному закладі на бюджетній основі, за навчання не платить, і, отримує стипендію, має можливість у вільний від навчання час знайти тимчасовий підробіток. Тому, просить в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання відмовити в повному обсязі (а.с.32-36).

18 січня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказує, що твердження відповідача у відзиві що після розлучення з матір`ю позивача ОСОБА_5 відповідач залишив дочці частку, що належала йому на праві приватної власності, в однокімнатній квартирі в АДРЕСА_3 , яку мати позивача згодом продала та кожного літа позивачка разом із матір`ю відпочивають за кордоном, оскільки, відповідач неодноразово надавав дозвіл як батько на виїзд дитини за кордоном, що свідчить про те, що позивач не потребує матеріальної допомоги, не дійсні та перебільшені, виходячи з того, що квартира, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_3 , перебувала на праві власності за матір`ю позивача - ОСОБА_5 . Позивач та відповідач не мали частки у даній квартирі. ОСОБА_4 давав лише один раз дозвіл на виїзд позивача - ОСОБА_3 за кордон спільно з матір`ю і це було у 2019 році. Позивач просить врахувати суд той факт, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, а саме на маму позивача - ОСОБА_5 . Таким чином, звертаючи увагу на вищенаведене, вважають, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню (а.с.51-53).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, звертав увагу суду, що обставини на які посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності, оскільки жодними письмовими доказами не підтверджені. Просив ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечив у повному обсязі, що ним відображено у відзиві на позовну заяву. Звертав увагу на воєнний стан в Україні та те, що утриманні у відповідача є чотири члени сімї і він не має можливості надавати таку допомогу. Матеріальний стан відповідача від часу закінчення сплати аліментів на неповнолітню дитину не змінився, він продовжує працювати. Просив ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд встановив, що згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 виданого Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 28 жовтня 2003 р. ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 в селі Павлів, Радехівського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28.10.2003 року зроблено відповідний запис за № 43. У відомостях про батьків зазначено: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с.11).

ОСОБА_3 навчається у Волинському національному університеті імені Лесі Українки та згідно довідки №07/1573 від 22 липня 2021 року, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки, ОСОБА_3 є студенткою 1-го курсу факультету історії, політології та національної безпеки, денної форми навчання за державним замовленням освітнього рівня «бакалавр» Волинського національного університету імені Лесі Українки (IV рівень акредитації). Термін навчання: з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с.12).

Відповідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 25887136 від 25.08.2021 року, з боржника - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: Львівська область, Радехівський район с.Станин, стягувалися на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання дочки ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 16,66 відсотків від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 19.11.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження з примусового виконання Виконавчого листа №2-92/2011 виданий 05.04.2011 р. виконане (а.с.13,40).

Згідно довідки про доходи №МКГ00000247 від 17 серпня 2021 року виданої ОСОБА_5 , вона працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина», за основним місцем роботи на посаді бухгалтера з обліку сировини. ОСОБА_5 (мати заявника) за період з 1 січня 2021 р. по 31 липня 2021 р. має заробіток в сумі 43350,04 грн. (сорок три тисячі триста п`ятдесят грн. 00 коп.) (а.с.22).

Як вбачається з довідки виданої ФОП ОСОБА_12 № ВВОО- 000008 від 25.08.2021 року, ОСОБА_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , працює з 01.04.2008 року, на даний час займає посаду складальник виробів з пластмас. ОСОБА_4 , одержує заробітну плату, що підтверджує довідка № ВВОО-000008 від 25.08.2021 року та з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року отримав заробітну плату, дохід у розмірі 42858,07 грн (сорок дві тисячі вісімсот п`ятдесят вісім грн. 07 коп.) (а.с.23).

12.03.2010 року відповідач ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_4 , яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області 12.03.2010 року та після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_13 (а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в ОСОБА_4 та ОСОБА_8 народилася дочка ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_5 , виданого Станинською сільською радою Радехівського районну Львівської області 25.11.2010 року (а.с.42).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_6 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області 21.12.2010 року (а.с.43).

ІНФОРМАЦІЯ_6 в ОСОБА_4 та ОСОБА_8 народилася дочка ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_7 , виданого Станинською сільською радою Радехівського районну Львівської області 20.08.2013 року (а.с.44).

Відповідач ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_8 та діти ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ). ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) зареєстровані та проживають в АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 1298 від 24.12.2021 року виданої старостою сіл Павлів, Станин Виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області (а.с.45).

Дружина відповідача ОСОБА_8 на даний час ніде не працює, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 1299 від 24.12.2021 року виданої старостою сіл Павлів, Станин Виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області (а.с.46).

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За правилами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Отже в розумінні ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків.

Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину відповідача можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Суд, звертає увагу на правову позицію висвітлену у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц, касаційним судом роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України).

Відтак, суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд приймає до уваги обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, матеріальне становище позивача та відповідача, що згідно доказів, які знаходяться в матеріалах справи, є майже рівнозначними, наявність у відповідача трьох дітей та дружини, у якої відсутні доходи, які знаходяться на утриманні відповідача.

У той же час, позивачем не надано доказів, які би підтвердили факт, можливість сплачувати відповідачем аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. А тому, на думку суду, з нього слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно положень ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з урахуванням зібраних по справі доказів, визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дочка навчається і потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу визначену в частці судом, яка потребує такої допомоги, у зв`язку з навчанням на денній формі навчання їхньої спільної дочки.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача 15 вересня 2021 року, а повноліття досягнула 14 серпня 2021 року, суд приходить до висновку, що аліменти на час навчання дочки підлягають стягненню з моменту звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 15 вересня 2021 року.

Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову в суд, до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, буде відповідати інтересам дочки, обставинам справи і вимогам Закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265,279,430 ЦПК України та ст.ст.182,199,200 Сімейного кодексу України, суд,-

ухвалив:

позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя с. Станин Червоноградського району Львівської області на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_4 щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя с. Станин Червоноградського району Львівської області, в користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 травня 2022 року.