ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/533/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/3795/21 Категорія: на ухвалу Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

третя особа Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Руднічук Дмитро Володимирович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Руднічука Дмитра Володимировича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення та звільнення від сплати аліментів в подальшому, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення та звільнення від сплати аліментів в подальшому, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

25 січня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2007 року, до досягнення дитиною повноліття та заборгованості зі сплати аліментів в сумі 85166 грн. на підставі виконавчого листа № 2-335/2007, виконавче провадження № 67056781 від 26 жовтня 2021 року, видане на виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2007 року, до набрання законної сили рішенням у справі № 695/3795/21 за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення та звільнення від сплати аліментів в подальшому, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Заява обґрунтована тим, що у 2007 році відповідач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з позивача аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3 , яку було задоволено. В подальшому виконавчий лист не був направлений відповідачем до примусового виконання. Однак, в 2020 році шлюб між сторонами розірвано та відповідач в лютому 2021 року звернулася до суду із заявою про отримання дубліката виконавчого листа про стягнення із позивача аліментів, який було нею пред`явлено до виконання. За вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження, нарахована заборгованість по сплаті аліментів та здійснюється примусове відрахування коштів із пенсії позивача.

Разом із тим позивач наполягає, що син сторін по справі фактично проживає та повністю перебуває на його утриманні, а відповідач участі у вихованні сина та матеріальному забезпеченні не бере, тому стягнення із нього аліментів є безпідставним.

Крім того, на підставі судового наказу з відповідача на його користь стягуються аліменти на утримання їх спільного сина у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Тому, наразі існують два взаємовиключні рішення, за якими стягуються аліменти на утримання однієї і тієї ж дитини на користь кожного з батьків.

Позивач вважає, що оскільки фактично дитина проживає разом з ним, стягнення з нього аліментів є безпідставним та порушуються його майнові права. Однак, за час розгляду справи в суді, внаслідок проведення процедури примусового виконання стягнення коштів із позивача може бути стягнута уся сума безпідставно нарахованої заборгованості по аліментах, підстави стягнення яких позивач не визнає, що у випадку задоволення позову призведе до необхідності для нього вживати додаткових зусиль з метою проведення повороту виконання рішення суду та повернення стягнених коштів.

Тому забезпечення позову на думку позивача, є превентивним заходом, застосування якого необхідне для недопущення безпідставного стягнення із нього коштів чи іншого майна до вирішення спору по суті. Крім того, вжиття таких заходів забезпечення позову не порушить права дитини, яка не користується стягнутими аліментами, оскільки фактично проживає разом із позивачем та перебуває на його повному матеріальному забезпеченні.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року заяву задоволено та зупинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2007 року, до досягнення дитиною повноліття та заборгованості зі сплати аліментів в сумі 85166,00 грн. на підставі виконавчого листа №2-335/2007, виконавче провадження № 67056781 від 26 жовтня 2021 року, виданого на виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2007 року до набрання судовим рішенням законної сили по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення та звільнення від сплати аліментів в подальшому, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвала суду обґрунтована тим, що обрання такого виду забезпечення позову, про який зазначає заявник, є необхідним, достатнім та обґрунтованим, оскільки наявні достатні підстави вважати, що невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а сам вид забезпечення позову відповідає вимогам співмірності із заявленими позивачем позовними вимогами.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Руднічук Дмитро Володимирович подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року та прийняти постанову про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

У апеляційній скарзі зазначає, що рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 2-335/2007 є чинним та виданий на його підставі виконавчий лист перебуває на виконанні.

Апелянт вказує, що з огляду на підстави та предмет позову, в забезпечення якого позивачем подано відповідну заяву, зважаючи на зазначене в ній обґрунтування підстав для обрання саме вказаного в ній виду забезпечення позову, висновок суду першої інстанції про обґрунтованість та наявність підстав для її задоволення та необхідність обрання такого виду забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, в даному разі суперечить вимогам законодавства, зокрема нормам процесуального права, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, ч. 3 ст. 432 ЦПК України та ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно яких єдиною підставою для його обрання є оскарження боржником виконавчого документа, чого в даному разі не відбувалось.

Стверджує, що указаний виконавчий лист є одним із різновидів виконавчих документів, який наразі не оскаржується та ніколи не оскаржувався ОСОБА_1 , а тому обрання судом такого виду забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який фактично боржником у судовому порядку не оскаржується, грубо порушує вимоги статті 150 ЦПК України, а оскаржувана ухвала за цих обставин є незаконною та необґрунтованою, та має бути скасована судом апеляційної інстанції.

Зазначає, що місцевий суд помилково вважав, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав, а сам захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного права та не є співмірним із заявленими вимогами у справі.

Скаржник вказує, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх сина відповідно до судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року у справі № 695/25/21 не має значення для розгляду та вирішення даного позову, оскільки не є підставою як для припинення стягнення аліментів, так і для звільнення від сплати заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судове засідання з`явилися представник ОСОБА_1 адвокат Брус С.М., представник ОСОБА_2 адвокат Руднічук Д.В.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Руднічука Д.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_1 адвоката Бруса С.М., який заперечував проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06 жовтня 2021 року на підставі вказаного виконавчого листа по справі № 2-335/2007, що виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 04 жовтня 2021 року, відкрито виконавче провадження № 67056781 та в рамках вказаного виконавчого провадження вчиняються дії щодо примусового стягнення аліментів із позивача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом з тим, виконавчий лист № 2-335/2007, виданий на виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2007 року, на підставі якого відбувається стягнення аліментів з ОСОБА_1 , боржником у судовому порядку не оскаржувався.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено про недопустимість забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову та зупиняючи стягнення з ОСОБА_1 аліментів та заборгованості з їх сплати, суд першої інстанції фактично зупинив стягнення на підставі виконавчого листа № 2-335/2007, виданого на виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2007 року, до набрання судовим рішенням законної сили по цивільній справі за його позовом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, постановивши оскаржувану ухвалу, оскільки нею зупинено стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 2-335/2007, який не оскаржується позивачем та є чинним, що фактично зупиняє виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2007 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника в апеляційній скарзі на статтю 34 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки положення даної статті визначають перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем, а не судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Руднічука Д.В. слід задовольнити, ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Руднічука Дмитра Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення та звільнення від сплати аліментів в подальшому, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам скасувати. Прийняти нову постанову.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2007 року, до досягнення дитиною повноліття та заборгованості зі сплати аліментів в сумі 85166,00 грн. на підставі виконавчого листа № 2-335/2007, виконавче провадження № 67056781 від 26 жовтня 2021 року, виданого на виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2007 року, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 19 травня 2022 року