САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1397/14-ц
Провадження №6/726/2/22
УХВАЛА

Іменем України

17.01.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В. ри секретарі Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТзОВ «ФК ФОРТ» про заміну стягувача та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-суд

ВСТАНОВИВ :

Представник ТзОВ «ФК ФОРТ» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача в якій вказує, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 04 вересня 2014 року у справі №726/1397/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором №166/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року в сумі 28556,79 доларів США та 58038,73 гривень, 3654,00 грн. у відшкодування понесених по справі витрат.

05.03.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL2N79736ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника та зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №166/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТзОВ «ФК ФОРТ» укладено договір про відступлення прав вимоги №б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника та зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №166/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року перейшло до ТзОВ «ФК ФОРТ».

Посилаючись на ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 433, 442 ЦПК України просили поновити строк для предявлення виконавчого документа до викоання та замінити стягувача на його правонаступника.

В судове засідання заявник та зацікавлені особи не з`явились.

Боржник (відповідач) надіслав до суду письмові заперечення на заяву у якій вказав, що заявник безпідставно просить поновити строк дляпредявлення виконавчих документів до виконання, оскільки такий строк сплив у 2015 року. Зазначає, що відсутні підстави для задоволення заяви.

Представник боржників, адвокат Боднар П.В. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні заяви , надавши пояснення відповідно до заперечень наданих суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 04 вересня 2014 року у справі №726/1397/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором №166/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року в сумі 28556,79 доларів США та 58038,73 гривень, 3654,00 гривень у відшкодування понесених по справі витрат.

Судом встановлено, що 05.03.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL2N79736ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника та зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №166/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року перейшло до ТОВ «ФК«Інвест Хаус».

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТзОВ «ФК ФОРТ» укладено договір про відступлення прав вимоги №б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника та зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №166/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року перейшло до ТзОВ «ФК ФОРТ».

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин 1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом наведених норм у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Наведене узгоджується з позицією ВС у справі №2-3897/10 від 19.02.2020 року.

Враховуючи встановлені обставини та наведені положення закону, суд вважає про необхідність заміни сторони стягувача.

Разом із тим, згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до пп. 17.4, п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Станом на 31.10.2014 року діяв ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV далі по тексту «Закон №606-XIV» (в редакції 26.10.2014 року).

Пункт 2ч.1ст.22Закон №606-XIVвизначав, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконанняв такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

В силу п.1 ч.2 цієї статі строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Із наданих заявником доказів та досліджених матеріалів справи встановлено, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа за судовим рішенням від 04.09.2014 року по обом боржникам збіг 30.10.2015 року, тобто до набрання чинності 05.10.2016 року ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

04 червня 2015 року за рішенням Національного Банку України було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ "Надра", якою фактично було припинено діяльність банку. Таким чином, судом не встановлено, що первинний кредитор вчиняв будь які дії по виконанню рішення суду.

Варто зауважити, що поважними причинами для поновлення пропущеного строку є ті обставини, були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця обставина підтверджується належними та допустимими доказами; обставина свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

У даному випадку зазначені умови відсутні, оскільки первинний стягувач був обізнаний з наявністю рішення суду і, проявляючи розумну обачність та інтерес, повинен був зацікавлений у його виконанні.

Представник заявника у своїй заяві покликається на те, що причини пропуску строків для подачі виконавчого листа є поважними, оскільки ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відступив права вимоги на користь заявника, разом з усіма додатками до нього, лише 05.11.2020 року. Суд звертає увагу на те, що укладаючи договір про відступлення права вимоги від 05.11.2020 року заявнику мало бути відомо про всі ризики придбання права вимоги за виконавчим документом із пропущеним строком пред`явлення до виконання.

Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. У рішенні Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції) «про захист прав людини і основоположних свобод».

З урахуванням наведеного, суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість первинного стягувача вчинити всі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки, визначені чинним законодавством України.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідності частковго задоволення заяви ТзОВ «ФК ФОРТ»

Керуючись ст. 260, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15, 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ТзОВ «ФК Форт» про заміну стягувача задовольнити частково.

Замінити сторону (стягувача) ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТзОВ «ФК Форт», , у справі №726/1397/14-ц.

У задоволенні вимог про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи ухвала може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С. В. Мілінчук