Справа №443/1967/21
Провадження №2/443/251/22
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: розірвати шлюб укладений з ОСОБА_2 , який зареєстрований 19.10.2012 року у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №48; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 »; малолітню дочку, ОСОБА_4 , 2013 року народження залишити проживати із нею.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 19.10.2012 року. У даному шлюбі у них з відповідачем народилося дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є малолітньою, зареєстрована та проживає разом із нею та знаходиться фактично на її утриманні. Стверджує, що відповідач протягом декількох років не цікавиться їхнім з дитиною життям, не бере участі у вихованні дитини, через що у них виникають непорозуміння. Відповідач неодноразово ображав її, а також не змінив свою поведінку за ці роки та не бажав жити нормальним сімейним життям, проявляючи турботу про неї та їхню дочку. Зазначає, що із жовтня 2021 року вони спільно не проживають. За таких обставин вважає, що що їхня сім`я розпалась остаточно, а подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Підстав для примирення не вбачає із мотивів викладених вище. Будь-які спори стосовно майна та з інших питань між ними на даний час відсутні.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Ухвалою від 31.01.2022 року провадження у справі зупинено, надавши сторонам час для примирення строком на два місяці, тобто до 31.03.2022 року.

Ухвалою від 01.04.2022 року поновлено провадження у справі.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 12.05.2022 року та 13.05.2022 року на електрону адресу суду від відповідача надійшли клопотання, згідно яких останній просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, однак не визнає підстави позову.

Крім того, секретарем судового засідання, 18.05.2022 року було прийнято відеовиклик від відповідача ОСОБА_2 , згідно якої останній повідомив про те, що не має змоги прибути в судове засідання, оскільки він перебуває за кордоном, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, а також повідомив, що надсилає на електронну адресу суду заяви за допомогою додатку «Дія», оскільки цифрового підпису він не має.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 19.10.2012 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №48, про що видано «повторно» свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 від 08.12.2021 року (а.с.7).

За час перебування у шлюбі в подружжя народилося донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області №224 від 08.12.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із батьками у АДРЕСА_1 (а.с.9).

За матеріалами справи судом також встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, який погодився на розірвання шлюбу, що також свідчить про відсутність намірів останнього зберігати шлюб.

Таким чином, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про залишення малолітньої дочки ОСОБА_4 , 2013 року народження проживати разом із позивачкою, суд виходить із наступного.

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, номер судового провадження 61-14859ск19.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідач не подав до суду своїх заперечень щодо залишення спільної дитини проживати разом із позивачкою, тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати разом із матір`ю, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка просить суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК Українисуд -

в и р і ш и в:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області 19.10.2012 року, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №48.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище - « ОСОБА_3 ».

Малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка