справа № 489/4640/21 провадження №2/489/294/22
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Єлишевої А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Миколаївська міська рада, про визначення частки у праві спільної сумісної власності

встановив:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:016:0010, загальною площею 0,0430 га, по Ѕ частці кожному, а саме за ОСОБА_1 Ѕ частку у справі спільної часткової власності на земельну ділянку, що складає 210,64 кв.м, за ОСОБА_2 Ѕ частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що складає 209, 83 кв.м та припинити право спільної сумісної власності сторін на вказану земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що сторонам на праві спільної часткові власності (по Ѕ частці кожному) належить домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1 . Домоволодіння розташоване на земельній ділянці кадастровий номер: :02:016:0010, загальною площею 0,0430 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та яка на підставі рішення Миколаївської міської ради від 06.09.2010 за № 48/39 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 250103.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.03.2008 по справі № 2-539/2008 було визначено порядок користування вказаною земельною ділянкою, а саме ОСОБА_1 було надано в користування земельну ділянку площею 210,64 кв.м., а ОСОБА_2 площею 209,83 кв.м.

Маючи намір здійснити відчуження належного йому на праві власності вказаного нерухомого майна, позивач звернувся до нотаріуса де отримав усну консультацію та відмову у посвідченні договорів купівлі-продажу або дарування належного йому нерухомого майна через те, що у документі, який підтверджує його право власності на земельну ділянку не визначено розміри часток.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду від 14.07.2021 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У судове засідання, призначене на 23.02.2022, сторони не з`явились, до суду надали письмові заяви в яких розглянути справу просили за їх відсутності. У своїх заявах позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до частини третьої статі 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи встановлено та підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.03.2009 № 889, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка домоволодіння по АДРЕСА_1 . Право власності позивача на вказану частку нерухомого майна зареєстроване в КП №МБТІ» 01.04.2009, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_2 є власником іншої Ѕ частки вказаного домоволодіння, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.03.2009 № 889, реєстрація права власності якої проведена в КМ «МБТІ» 01.04.2009.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 02.04.2009, сторони є співвласниками вказаного вище домоволодіння в рівних частках (належить по Ѕ частки кожному).

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.03.2008 по справі № 2-539/2008, з урахуванням ухвали цього суду від 13.07.2009 про виправлення описки, здійснено реальний поділ між співвласниками ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_2 , Також визначено порядок користування земельною ділянкою під спірним домоволодінням, згідно якого: ОСОБА_3 надано в користування земельну ділянку площею 342,54 кв.м., що на 0,81 кв. м. менше від ідеальної долі 343,35 кв.м.; ОСОБА_1 надано земельну ділянку 210,54 кв.м., що на 0,81 кв.м. більше від ідеальної долі 209,83 кв.м.; ОСОБА_2 надано земельну ділянку площею 209,83 кв.м., що відповідає ідеальній долі 209,83 кв.м.

Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.11.2008 № 2227 житловому будинку по АДРЕСА_1 , який належить громадянам ОСОБА_1 11/40 частин та ОСОБА_2 11/40 частин, надано нову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 250103, виданого 12.12.2011 на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Миколаївської міської ради від 06.09.2010, власниками земельної ділянки по АДРЕСА_3 , площею 0,0430 га, кадастровий номер: :02:016:0010, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частки яких не визначено.

Із змісту позову вбачається, що через не визначення часток в праві спільної власності на земельну ділянку під домоволодінням, яке належить сторонам на праві спільної часткові власності, перешкоджає позивачу в реалізації його права на розпорядження нерухомим майном.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох чи більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до вимог частини першої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із статтею 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно статті 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (частини перша, четверта, п`ята статі 89 ЗК України)

Як встановлено судом, сторони є співвласниками домоволодіння в рівних частинах. Земельна ділянка під домоволодінням, площа якої складає 0,0430 га належить сторонам на праві спільної сумісної власності. В судовому порядку, з урахуванням третього співвласника домоволодіння (до виділення сторін в окрему адреса) було визначено порядок користування спірною земельною ділянкою, відповідно до якого позивачу надано в користування площу 210,64 кв.м., що є більшою від його ідеальної частки 209,83 кв.м. на 0,81 кв.м., а відповідачу ОСОБА_2 209,83 кв.м., яка відповідає її ідеальній частці. При цьому позивач просить визначити частки співвласників рівними із одночасним зазначенням площі земельних ділянок, вказаної в рішенні суду від 19.03.2008, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 13.07.2009.

Оскільки позивач заявив вимоги про визначення часток співвласників рівними із зазначенням площі земельних ділянок вказаних в рішенні суду, які є меншими від площі земельної ділянки, зазначеної в державному актів, тому позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом визначення часток сторін у справі спільної сумісної власності на земельну ділянку рівними по Ѕ кожному, без зазначення площі, та припинення на підставі частини третьої статті 372 ЦК України права спільної сумісної власності сторін на спірну земельну ділянку, що відповідає інтересам обох сторін та не порушує права інших осіб.

Так як позивач позовні про розподіл судового збору не заявляв, відповідно його розподіл у зв`язку із розглядом справи судом на підставі частини першої статті 13 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної власності на земельну ділянку, площею 0,0430 га, кадастровий номер: :02:016:0010, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є рівними та складають по 1/2 кожного.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0430 га, кадастровий номером: :02:016:0010, за адресою: АДРЕСА_1 .

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

третя особа Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 23.02.2022.

Суддя І.В.Коваленко