Дата документу 10.05.2022 Справа № 554/7719/21
Провадження № 2/554/263/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Орлова Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 у серпні 2021 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином,в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 13 810 (тринадцять тисяч вісімсот десять) гривень та моральну шкоду у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27.02.2020 року ОСОБА_2 приблизно о 3 годині ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс її синові ОСОБА_3 , який був у нього в гостях, приблизно чотири удари кулаком в область голови, після чого схопив ніж та завдав ним потерпілому ОСОБА_4 два удари в ліве стегно, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення у виді сліпої глибокої веретеноподібної зяючої колото-різаної рани з косо-горизонтальним розташуванням в проекції верхньої частини задньої поверхні лівого стегна, по середній лінії висі кінцівки, що по ходу раньового каналу ушкоджує магістральну глибоку артерію стегна, схожої за характером поверхневої рани по лівій боковій поверхні стегна в середній третині, від яких останній помер на місці.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 22 вересня 2020 року у справі № 554/3451/20 ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Потерпілими по кримінальному провадженню визнано ОСОБА_5 (брата загиблого), ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (батьків загиблого) та стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_6 15753 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) грн. 35 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у справі №554/3451/20 апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 22.09.2020 року щодо нього - без змін. Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 22 вересня 2020 року у справі № 554/3451/20 набрав законної сили16 грудня 2020 року.

У зв`язку зі смертю сина ОСОБА_7 позивачем понесені витрати на виготовлення пам`ятника, бетонування пам`ятника та установку пам`ятника, що підтверджується копією договору № 21 від 21.09.2020 року, укладеного між її чоловіком ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_8 з копіями товарних чеків від 14.10.2020 року на суму 3810 грн. та від 21.09.2020 року на суму 3000 грн. та копією договору № 2 від 02.03.2021 року, укладеного між її чоловіком ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_8 з копіями товарних чеків від 02.03.2021 року на суму 2000 грн. та від 30.04.2021 року на суму 5000 грн. Загальний розмір понесених витрат складає 13 810 (тринадцять тисяч вісімсот десять) грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08 травня 2021 року.

Зазначає, що витати на спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_9 позивачем були понесені після пред`явлення її чоловіком ОСОБА_6 цивільного позову в кримінальному провадженні, а відтак вказані витрати не входили до розміру матеріальної шкоди, яка була стягнута з ОСОБА_2 вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 22 вересня 2020 року у справі № 554/3451/20.

Щодо стягнення моральної шкоди вказує, щовнаслідок вчиненого відповідачем ОСОБА_2 кримінального правопорушення, а саме умисного вбивства її сина ОСОБА_3 , їй були завдані моральні (душевні) страждання, які викликані втратою рідної людини - сина, внаслідок позбавлення його життя, у зв`язку із чим порушився її звичайний і нормальний спосіб життя, вона відчувала і відчуває сильні душевні страждання через невідновну втрату сина, смерть сина, горе та втрата викликає в неї реакцію замикання від оточуючого середовища, зниження настрою, порушення сну. Пережити свою дитину і жити з відчуттям того, що його ніхто не поверне і життя не стане таким, як було раніше, будуть постійно її спіткати.

Враховуючи наведені обставини та з урахуванням принципів виваженості, справедливості та розумності, заподіяну моральну шкоду позивач оцінує в 500 000 гривень.

Ухвалою суду від 08.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 09.02.2022 року доручено представнику адміністрації Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» допитати ОСОБА_2 за поставленими судом питаннями.

Згідно надісланих до суду письмових пояснень ОСОБА_2 , відповідач не визнає матеріальний та моральний позови, оскільки він не мав наміру наносити тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть потерпілого, вважає, що у нього була вимушена самооборона (а.с.66).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в наданій заяві позивач просить розглядати справу у її відсутність з підтриманням позовних вимог у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, утримується в місцях позбавлення волі, надіслав до суду письмові заперечення проти позову.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 22.09.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років (а.с.11-18 вирок).

Вироком суду встановлено, що 27.02.2020 року ОСОБА_2 приблизно о 3 годині ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс її синові ОСОБА_3 , який був у нього в гостях, приблизно чотири удари кулаком в область голови, після чого схопив ніж та завдав ним потерпілому ОСОБА_4 два удари в ліве стегно, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення у виді сліпої глибокої веретеноподібної зяючої колото-різаної рани з косо-горизонтальним розташуванням в проекції верхньої частини задньої поверхні лівого стегна, по середній лінії висі кінцівки, що по ходу раньового каналу ушкоджує магістральну глибоку артерію стегна, схожої за характером поверхневої рани по лівій боковій поверхні стегна в середній третині, від яких останній помер на місці.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_6 15753 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) грн. 35 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у справі №554/3451/20 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 22.09.2020 року щодо нього - без змін (а.с.19-24).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ч. 7 ст. 128 КПК України та ч. 3 ст. 386 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 8 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Із свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 27.04.1980 року укладено шлюб між позивачем та ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №4 (а.с.9).

Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження, відповідний актовий запис №245 (а.с.8).

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №286 (а.с.10).

Згідно зі статтею 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Відповідно до положення статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

У випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в цивільному законодавстві містяться правила відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника. За загальним правилом, у разі понесення таких витрат на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, а кредитором - особа, яка здійснила такі витрати.

При цьому, у статті 1201 ЦК України не встановлено межі по відшкодуванню витрат на спорудження.

Встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення щодо сина позивача, внаслідок чого наступила смерть ОСОБА_3 .

Згідно проведеного позивачем розрахунку, що відображений у позові та підтверджується доданими доказами (а.с.25-договір, а.с.26-ескіз, а.с.27- товарний чек, а.с.28 товарний чек, а.с.29 - договір, а.с.30 товарний чек, а.с.31 товарний чек), позивачем здійснено витрати на спорядження надгробного пам`ятника, загальний розмір яких становить 13810 гривень.

Суд приходить до переконання, що позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь 13810 гривень витрат на спорудження надгробного пам`ятника померлому сину слід задовольнити.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є: шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними; вина заподіювача шкоди.

Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Згідно із принципом змагальності сторін необхідним є доведення обставин, які покладені в основу обґрунтування відповідних вимог про відшкодування моральної шкоди.

При оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілим, суд повинен належним чином оцінювати ступінь немайнових втрат.

Зокрема, має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 , суд виходить із того, що позивач втратила сина, внаслідок цього у неї змінився та був порушений нормальний спосіб життя, вона понесла значне потрясіння, страждання через смерть близької людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Судом також враховано засади розумності, виваженості й справедливості і визначено, що на користь ОСОБА_1 слід стягнути з відповідача 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23,1166,1167ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , матеріальну шкоду в розмірі 13 810 (тринадцять тисяч вісімсот десять) гривень та моральну шкоду у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь держави 1816 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя: А.М.Чуванова