Справа № 523/1603/21
Провадження №2/523/3398/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" лютого 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Єпутатової В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ПРОФІТ-АГ» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ПРОФІТ-АГ» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 3711,96 грн грн., інфляційні збитки у розмірі 48,24 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 22,52 грн., а всього стягнути 3782,72 грн., та судових витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачем з листопада 2019 року по січень 2020 року, було сплачено на рахунок відповідача 3711,96 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком, однак будь яких договір між позивачем та відповідачем щодо надання останнім послуг з управління багатоквартирним будинком не укладалось.

Згідно договору про утримання будинку та прибудинкової території та додаткових послуг №46/1/74 від 24.04.2014 року, послуги з управління багатоквартирним будинком позивачу у період з листопада 2019 року по січень 2020 року включно надавались ПП «ЖУК», код ЕДРПОУ 38350729.

Таким чином, кошти отримані відповідачем, є безпідставно отриманими, що і стало причиною звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, проти заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надавав.

Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року позивачем, згідно квитанції №0.0..3, на рахунок відповідача сплачено 2474,54 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком.

17 січня 2020 року позивачем, згідно квитанції №0.0..1, на рахунок відповідача сплачено 1237,42 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Всього за період з листопада 2019 року по січень 2020 рік позивачем сплачено на рахунок відповідача 3711,96 грн.

Будь-яких договорів між позивачем да відповідачем щодо надання останнім послуг з управління багатоквартирним будинком не укладалось.

Згідно договору про утримання будинку та прибудинкової території та додаткових послуг №46/1/74 від 24.04.2014 року, послуги з управління багатоквартирним будинком позивачу у період з листопада 2019 року по січень 2020 року включно надавались ПП «ЖУК», код ЕДРПОУ 38350729.

Таким чином, кошти отримані відповідачем у розмірі 3711,96 грн. є безпідставно отриманими.

До суду надійшло клопотання позивача про зміну назви відповідача, у зв`язку з тим, що у червні 2021 року відповідач змінив назву та своє місцезнаходження.

02.09.2021 року ухвалою Суворовського районного суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бороган В.В. про заміну назви відповідача - задоволено.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частинами ч. 1 та 2 ст. 1213 ЦК України, передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 3711,96 грн.

Щодо повернення безпідставно отриманих коштів позивач 13.10.2020 року надіслав на адресу відповідача відповідну заяву-вимогу, яку відповідач отримав 13.10.2020 року, але ні відповіді, ні раніш сплачених коштів позивач так і не отримав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно правовій позиції Великої палати ВС, яка викладена у постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17, термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК.

Сторони також мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). При цьому відповідно до частини другої статті 628 ЦКдо відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Тому, зокрема, якщо одна сторона має сплатити іншій певну суму грошових коштів, але сторони досягли згоди про відстрочення сплати такої суми, то розмір процентів, що підлягає сплаті боржником за період, на який надана відстрочка, визначається за правилами статті 1048 ЦК.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі №910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Таким чином, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми та інфляційні втрати відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

Як зазначено вище, 13.10.2020 року позивачем засобами поштового зв`язку надіслано відповідачу заяву-вимогу, яку відповідач отримав 30.10.2020 року про повернення вказаних грошових коштів.

Стягнення 3% річних та інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦК України є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання (та настає з моменту пред`явлення вимоги, тобто з 07.11.2020 року). Відповідальність встановлена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафом або пенею, а застосовуються як спеціальний від цивільно-правової відповідальності за прострочення зобов`язання, який встановлений законом.

Згідно Додатку №1 до позовної заяви, загальний розмір інфляційних збитків становить 48,24 грн. Загальний розмір 3% річних від простроченої суми становить 22,52 грн.

На підставі вищевикладених обставин, суд зодовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ПРОФІТ-АГ» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 5,6,10, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ПРОФІТ-АГ» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "ПРОФІТ-АГ", , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , безпідставно отримані грошові кошти у сумі 3711,96 грн., інфляційні збитки у розмірі 48,24 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 22,52 грн., а всього стягнути 3782,72 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «ПРОФІТ-АГ», , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн. та судових витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 07.02.2022 року.

Суддя: