Постанова

Іменем України

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 454/1610/20

провадження № 61-19350св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда»,

третя особа - директор Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» Ярмола Анна Петрівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» на постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

01 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда» (далі - КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда»), третя особа - директор КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» Ярмола А. П., про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що наказом директора КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» Ярмола А. П. від18 травня 2020 року № 35-к/тр сестру медичну загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Позивачка вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідачем при вивільненні не було враховано її переважне право на залишення на роботі.

ОСОБА_1 вказує, що вона має стаж роботи сестри медичної з 1995 року по 2020 рік, їй присвоєна вища категорія зі спеціальності сестринська справа, в неї на утриманні є неповнолітня дитина, інших працездатних утриманців немає. На роботі залишилися працювати медичні сестри, які не мають вищої категорії і стаж роботи яких менший, ніж у неї.

З урахуванням викладених обставин позивачка просила суд визнати незаконним та скасувати наказ від 18 травня 2020 року № 35-к/тр про її звільнення з посади сестри медичної загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» у зв`язку із скороченням штату працівників за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, поновити її на посаді з 19 травня 2020 року та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на підприємстві дійсно відбулись зміни в організації виробництва і праці, штат працівників було скорочено, відповідачем при звільненні позивача було дотримано всіх вимог трудового законодавства, від запропонованої вакантної посади позивачка відмовилася, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернявського Р. І. задоволено.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді сестри медичної загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» з 19 травня 2020 року.

Стягнуто з КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 травня 2020 року по 08 листопада 2021 року в розмірі 234 735,72 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

При цьому, апеляційний суд послався на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не було взято до уваги порушення відповідачем трудового законодавство при звільненні ОСОБА_1 , зокрема, не дано оцінки наявності переваг позивачки при з`ясуванні питань щодо переважного права на залишення на роботі.

Узагальнені доводи касаційної скарги

30 листопада 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга КП«Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» на постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року, у якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

21 грудня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що з 20 липня 1995 року ОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри Червоноградської центральної міської лікарні та 27 червня 2018 року вона переведена на посаду сестри медичної загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда», що підтверджується записами у трудовій книжці.

З обґрунтування необхідності скорочення чисельності та штату працівників вбачається, що штатним розписом відділення загальної практики - сімейної медицини передбачено 28 ставок лікаря, що надає первинну медичну допомогу. Водночас, сестри медичної передбачено 32,25 ставок. За наслідками оцінки задіяності сестер медичних встановлено, що одна медична сестра не задіяна в повному обсязі.

Відповідно до оцінки якості роботи сестри медичної загальної практики сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда», середня оцінка ОСОБА_1 за 2019 рік складає 46,6 та є найменшою в порівнянні з іншими медичними сестрами. Також, оцінка позивачки за січень 2020 року становить 51, за лютий 2020 року - 51, що також є найнижчим показником у відділенні.

З аналізу роботи медичних сестер відділення загальної практики - сімейної медицини встановлено, що ОСОБА_1 зафіксовано наступні недоліки в роботі за 2019 рік: 10 січня 2019 року - недотримання вимог санітарно-епідеміологічного режиму, недотримання обладнання робочого кабінету; 20 лютого 2019 року - недотримання вимог санітарно-епідеміологічного режиму, недотримання обладнання робочого кабінету; 06 березня 2019 року - порушення трудового розпорядку, недотримання деонтологічних принципів до старшої медичної сестри; 26 квітня 2019 року - несвоєчасне оформлення звіту по медикаментах; 18 червня 2019 року - неправильне зберігання медичного обладнання, порушення правильності сусідства в шафці з медикаментами, недотримання правил етики та деонтології; 06 липня 2019 року - недотримання вимог санітарно-епідеміологічного режиму в кабінеті, не замінено дезінфекційні засоби; за 2020 рік: 24 січня 2020 року - недотримання деонтологічних принципів, недотримання правил внутрішнього розпорядку; 26 лютого 2020 року - недотримання технології догляду за хворим, недотримання санітарно-епідеміологічного режиму.

Згідно наказу від 31 січня 2020 року № 7 по КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» внесені зміни до чинного штатного розпису установи та вирішено з 18 травня 2020 року скоротити: 2 штатні одиниці сестри медичної загальної практики сімейної медицини амбулаторії загальної практики - сімейної медициним. Соснівка; 1 штатну одиницю сестри медичної загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини; 2 штатні одиниці реєстратора медичного; 1 штатну одиницю оператора комп`ютерного набору. Затверджено проект штатного розпису КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда», що вводиться в дію з 18 травня 2020 року.

Наказом від 28 лютого 2020 року № 12 створено спеціальну комісію з оптимізації штату КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» з метою упорядкування організаційно-штатної структури установи та визначення працівників, що підлягають звільненню у зв`язку із скороченням.

З протоколу від 16 березня 2020 року встановлено, що комісією з оптимізації штату вирішено звільнити на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату чисельності працівників ОСОБА_1 , з огляду на низьку продуктивність праці та наявність зафіксованих випадків недотримання деонтологічних принципів та правил внутрішнього трудового розпорядку, технології догляду за хворими і санітарно-епідеміологічного режиму.

16 березня 2020 року позивачку ОСОБА_1 письмово попереджено про скорочення штату працівників з 18 травня 2020 року та запропоновано працевлаштування на вакантну посаду сестри медичної педіатричного відділення по виписці лікарняних листків.

З акта від 16 березня 2020 року № 1 встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що вона підлягає звільненню, оскільки відмовилася від запропонованої їй посади сестри медичної виписки листків непрацездатності педіатричного відділення КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда», проте остання відмовилася підписувати вказане попередження.

Наказом від 18 травня 2020 року № 35-к/тр ОСОБА_1 була звільнена з посади сестри медичної загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини у зв`язку із скороченням штату працівників за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда».

З акта № 2 від 18 березня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 ознайомилася з наказом № 35-к/тр від 18 березня 2020 року, згідно якого вона підлягає звільненню на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, однак після ознайомлення відмовилася від зазначення свого підпису про це.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП Українитрудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Згідно з частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення.

Близький за змістом висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (провадження № 11-43/асі18).

Згідно зі статтею 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40, пунктами 2, 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник, або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Із матеріалів справи вбачається та судами попередніх інстанцій встановлено, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці.

16 березня 2020 року позивачку ОСОБА_1 письмово попереджено про скорочення штату працівників з 18 травня 2020 року та запропоновано працевлаштування на іншу роботу в тій же установі - на посаду сестри медичної педіатричного відділення по виписці лікарняних листків.

З акта від 16 березня 2020 року № 1 встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що вона підлягає звільненню, оскільки відмовилася від запропонованої їй посади сестри медичної виписки листків непрацездатності педіатричного відділення КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда», проте остання відмовилася підписувати вказане попередження.

Наявність інших вакантних посад в КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» на час процедури звільнення ОСОБА_1 судами не встановлена.

Наказом від 18 травня 2020 року № 35-к/тр ОСОБА_1 була звільнена з посади сестри медичної загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини у зв`язку із скороченням штату працівників за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда».

Ураховуючи, що на підприємстві дійсно відбулося скорочення штату та чисельності працівників, відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивачку про наступне вивільнення, запропонував наявну іншу роботу в тій же установі, позивачка не надала згоди на таке переведення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі.

При цьому, погодження вивільнення ОСОБА_1 з виборним органом первинної профспілкової організації не відбувалося, оскільки остання не є членом профспілкової організації.

Крім того слід зазначити, що КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» було проведено відповідний порівняльний аналіз для з`ясування переважного права на залишення на роботі працівників, для чого створено спеціальну комісію, якою, зокрема, досліджено якість роботи всіх сестер медичних за 2019 рік та січень-лютий 2020 року та визначено, що найнижча якість роботи за цей період в позивачки.

Таким чином, встановлена найнижча продуктивність праці ОСОБА_1 серед медичних сестер загальної практики сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда», що, в силу положень статті 42 КЗпП України, першочергово приймається до уваги при з`ясуванні питань щодо переважного права на залишення на роботі.

Правильним також є висновок суду першої інстанції про те, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про поновлення на роботі, а тому вони також не підлягають до задоволення.

На вказане суд апеляційної інстанції належної уваги не звернув та безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно, всебічно з`ясованих обставин справи, а тому це рішення, відповідно до статті 413 ЦПК України, необхідно залишити в силі, а постанову апеляційного суду - скасувати.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що суд касаційної інстанції касаційну скаргу задовольнив, постанову апеляційного суду скасував, а рішення суду першої інстанції залишив в силі, на користь КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» за рахунок ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги, в розмірі 6 376,30 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року скасувати.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_1 и на користь Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» 6 376,30 грн судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов