Справа № 127/2085/22
Провадження № 2/127/258/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кредитної спілки «Злагода» (21036 м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13 оф. 424) про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кредитної спілки «Злагода» про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 25 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Злагода» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 7822 к.

Згідно умов договору відповідач отримав від КС «Злагода» кредит у 15 300 грн., строком на 12 місяців на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. У свою чергу відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених даним договором.

Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом 75 % відсотків річних (п.1.1 договору). Однак, відповідно до п.3.6 додаткової угоди до кредитного договору № 7822 к, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує 3 (три) календарних дні, процентна ставка по кредиту, передбачена п. 1.1. договору, змінюється відповідно до статті 611 ЦПК України, як зміна умов зобов`язання і встановлюється у розмірі 225% річних від суми залишку кредиту та застосовується з моменту прострочення. Позичальник усвідомлює, що зміна процентної ставки у передбаченому даним пунктом випадку не є підвищенням процентної ставки в односторонньому порядку.

Також відповідно до п.6.4 у разі прострочення позичальником передбаченого графіком розрахунків планового платежу чи його частини на строк який перевищує 60 календарних днів, кредитодавець має право стягнути з позичальника штраф в розмірі 60 % від суми заборгованості.

25 жовтня 2013 року між КС «Злагода» та ОСОБА_3 (поручителем) укладено договір поруки № 214.

Поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника ОСОБА_2 всіх обов`язків перед кредитором за кредитним договором № 7822 к від 25 жовтня 2013 року, укладеним між кредитором і боржником п.1.1

П.2.1 поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником умов кредитного договору.

П. 5.1. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 років, тобто до 25 жовтня 2023 року включно.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по Договору кредиту 7822 к від 25 жовтня 2013 року станом на дату закінчення кредитування згідно графіку розрахунків становить - 33 799,70 грн.

Так, 01.04.2021 відповідно до договору відступлення права вимоги №3 між КС «Злагода» та ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором №8034к з усіма додатками та додатковими угодами до нього.

Просив суд, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту в сумі 33 799,70 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

25 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Злагода» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 7822 к (а.с.8-13).

25 жовтня 2013 року між КС «Злагода» та ОСОБА_3 (поручителем) укладено договір поруки № 214 (а.с.18).

01.04.2021 відповідно до договору відступлення права вимоги №3 між КС «Злагода» та ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором №8034к з усіма додатками та додатковими угодами до нього (а.с.21-27).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно ч. 2 ст. 1 вказаного Закону, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Такий висновок суду співпадає з правовою позицією про застосування норм права щодо відступлення права вимоги за кредитним договором, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №909/968/16, від 31.10.2018 у справі №465/646/11 та від 10.11.2020 у справі №638/22396/14-ц, які враховуються судом при вирішенні даної справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що договір відступлення права вимоги від 01.04.2021, укладений між КС «Злагода» та позивачем ОСОБА_1 , не може бути підставою для правонаступництва позивачем прав кредитора у зобов`язанні щодо відповідачів перед КС «Злагода» за кредитним договором № 7822к від 25.10.2013, оскільки у зобов`язаннях, які виникли на підставі кредитного договору, кредитором може бути лише спеціальний суб`єкт - банк або інша фінансова установа, та враховуючи, що інших підстав для виникнення грошового зобов`язання відповідачів перед позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві не наведено, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі ст.ст. 509, 510, 512, 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 76-81, 141, 158, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, Закону України «Про кредитні спілки», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кредитної спілки «Злагода» (21036 м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13 оф. 424) про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 13.05.2022 року

Суддя: