ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м.Суми

Справа №585/2401/21

Номер провадження 22-ц/816/615/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Сова Сергій Миколайович, Чупахівська селищна рада Охтирського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Абрамовича Олексія Володимировича

на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2022 року про залишення без розгляду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Абрамович О.В. із заявою, в якій зазначив, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 . Однак при зверненні 11 серпня 2021 року до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Сови С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що у документах, що підтверджують право власності на спадкове майна (копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №090822) зазначене інше прізвище власника ОСОБА_3 . Просив встановити факт належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №090822, виданого Охтирською районною державною адміністрацією 12 жовтня 2004 року на ім`я ОСОБА_3 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 499, що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8257 га, розташовану на території Олешнянської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2022 року заяву ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без розгляду.

Висновки суду першої інстанції обґрунтовані тим, що оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу пов`язано із прийняттям спадщини у зв`язку із відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, а тому існує спір про права, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 в особі свого представника-адвоката Абрамовича О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновку суду матеріалам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність у даній справі спору про право, враховуючи те, що заявник ОСОБА_1 є одноособовим спадкоємцем, який звернувся для встановлення факту належності матері державного акту, який видавався за її життя і в якому була допущена помилка при написанні однієї літери в прізвищі.

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи до апеляційного суду не подали.

Від учасників справи надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У ч. 6 ст. 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Проте, суд залишив поза увагою умови, за яких заяви про встановлення фактів можуть розглядатися в порядку окремого провадження.

Так, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 7 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Отже, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Із заяви, поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Абрамовичем О.В., вбачається, що він звернувся в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ведмеже Роменського району Сумської області, державного акту на право власності на земельну ділянку, для усунення суперечностей при оформленні спадкових прав на земельні ділянки, оскільки при оформленні та видачі правовстановлюючих документів на землю була допущена помилка у прізвище, а саме: замість ОСОБА_5 , зазначено ОСОБА_6 .

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, дійшов висновку, що в цій справі виник спір про право.

Проте, в матеріалах справи відсутні дані про те між ким та з приводу чого виник спір про право у ОСОБА_1 , а йдеться лише про встановлення факту належності матері останнього державного акту на землю, для виправлення помилки у прізвищі, допущеної при оформленні правовстановлюючих документів на землю, та уникнення непорозумінь при оформленні спадщини.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, ст. 374, ст. 379, ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Абрамовича Олексія Володимировича задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2022 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2022 року

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

Т. А. Левченко