Справа № 278/945/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРІС ЛОГІСТИК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог стосовно предмета спору - ОСОБА_2 , про стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 12.02.2021 року сталася ДТП за участю належного ОСОБА_1 автомобіля Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та MAN LE 8.150, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , належного ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК», під керуванням ОСОБА_2 , який виконував свої трудові (службові) обов`язки водія ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК». Представник позивача зазначив, що належний ОСОБА_1 автомобіль отримав пошкодження внаслідок вказаної ДТП, винним у вчиненні якої було визнано ОСОБА_2 . Страхова компанія має відшкодувати частину коштів на ремонт його автотранспортного засобу, однак дана сума не покриває збитків у повному обсязі.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 75205,90 грн.

Крім цього, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в порушені звичного способу життя, необхідності відновленні транспортного засобу. Моральну шкоду оцінює в 30000,00 грн.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити (а.с. 49-52).

Свою позицію обґрунтовує тим, що 22.02.2021 року представником АТ «СГ «ТАС» за участю власника ОСОБА_1 здійснювався огляд пошкодженого транспортного засобу Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , про що складений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), зауважень до якого ОСОБА_1 не вносились.

24.02.2021 року ОСОБА_4 проводився огляд транспортного засобу Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; для участі в огляді пошкодженого транспортного засобу прибули представники ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК», яким у результаті, було відмовлено у наданні копії протоколу огляду (дефектна відомість).

ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» звернулося з листами до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з проханням надати копію протоколу огляду транспортного засобу Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , однак, така товариством на їх запити не отримана.

Зміст акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 22.02.2021 року, в частині виявлених пошкоджень транспортного засобу Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є відмінним від змісту протоколу огляду транспортного засобу Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , проведеного 24.02.2021 року.

У висновку № 16 експертного автотоварознавчого дослідження, складеному 26.02.2021 року, не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, що експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а відтак цей висновок не є висновком експерта у розумінні ст. ст. 102, 106 ЦПК України.

За таких обставин, слід дійти висновку, що позивачем не надані докази, які відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності щодо розміру заподіяної шкоди, щодо причинно-наслідкового зв`язку між ушкодженнями, зазначеними у висновку № 16 експертного авто товарознавчого дослідження, складеному 26.02.2021 року та дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 12.02.2021 року.

Крім того, у відзиві представником відповідача визнано, зокрема, але не виключно наступні обставини (а.с. 49):

- щодо настання ДТП 12.02.2021 року;

- щодо перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК»;

Також, ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» вважає вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди у сумі 30000,00 грн необґрунтованою, оскільки позивачем не надано розрахунку суми моральної шкоди.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року у справі було призначено автотоварознавчу експертизу (а.с. 93-95).

У судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав; просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що на підставі довіреності ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» він з механіком прибули до СТО для огляду пошкодженого транспортного засобу Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Експерт повідомив, що для проведення огляду є замовник, який має надати згоду для вивчення документу звіту та співставлення даних (протоколу огляду, акту, тощо). Однак експерт відмовив, посилаючись на те, що має бути згода від замовника, яку останній не надав.

Експерт ОСОБА_4 пояснив, що відповідно до п. 5.7. глави 5 Методики експерт не зобов`язаний надавати протоколи огляду, актів, тощо особам, які не є замовником. Висновок надається тільки замовнику.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Lexus ES 300H, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 21).

Власником транспортного засобу MAN LE 8.150, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» (а.с. 56).

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 12.02.2021 року о 13:30 год по вул. Мала Бердичівська, l в м. Житомирі ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MAN LE 8.15, д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з прилеглої території, рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus ES 300H» д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на червоне світло світлофору під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.10.9, 2.3.б ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.03.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке перебуває у прямому причинному зв`язку з виникнення вищевказаної ДТП (а.с. 22).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП 12.02.2021 року підтверджуються постановою від 10.03.2021 року, яка набрала законної сили (а.с. 22).

ОСОБА_2 під час ДТП керував автомобілем, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО/7151986 виданого 28.02.2020 року ТОВ «АКРІС ЛОГІСТИК» (а.с. 23).

Згідно з висновком № 88 від 17.09.2021 року експерта ОСОБА_4 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу «Lexus ES 300H» д.н.з. НОМЕР_1 , розмір матеріального збитку завданого власнику ДТП транспортного засобу «Lexus ES 300H» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 88113,80 грн; вартість відновлювального ремонту фактично належного позивачу автомобіля «Lexus ES 300H» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 163319,70 грн (а.с. 98-101).

Відтак сума матеріальної шкоди станом на момент розгляду справи становить 75205,90 грн (різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром збитків).

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

З огляду на статтю 1192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системний аналіз указаних положень законодавства дає підстави для висновку, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу).

Статями 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди відповідальність щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) покладається на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (стаття 1194 ЦК України).

Судом встановлено, що фактична (реальна) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus ЕS300Н», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 163319,70 грн, розмір матеріального збитку завданого в ДТП власнику пошкодженого авто складає 88113,80 грн., що мають бути відшкодавані страховою компанією - АТ "СГ "ТАС".

Оскільки страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, особа, яка завдала шкоди згідно із статтею 1194 ЦК України має відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У відповідності до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З урахуванням встановленого, матеріальна шкода позивачу була завдана саме внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_2 , який під час ДТП виконував свої трудові обов`язки водія підприємства - відповідача, вина якого встановлена судом, відтак суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальних збитків є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача завданої шкоди - різницю між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди на відновлення автомобіля в сумі 75205,90 грн.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтями 23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у п. 9 вказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Між тим, позивачем на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що ОСОБА_1 було заподіяну моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 30000,00 грн, що унеможливлює задоволення позову у цій частині.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 908,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141 ЦПК, ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРІС ЛОГІСТИК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог стосовно предмета спору - ОСОБА_2 : про стягнення шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРІС ЛОГІСТИК" на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 75205,90 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРІС ЛОГІСТИК" на користь ОСОБА_1 908,00 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік