Номер провадження: 22-ц/813/3456/22
Головуючий у першій інстанції Шепітко І.Г.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В. ,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук Олени Юріївни на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук Олени Юріївни, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся заявник ОСОБА_1 із зазначеною скаргою і просив:

визнати неправомірними дії державного виконавця другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук О.Ю. у виконавчому провадженні ВП №50760590 від 08.04.2016 р. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 04.08.2017 р., що належить ОСОБА_1 , а саме: садового буднику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м., складеного ТОВ «Інвестиційно - консалтингове Бюро «Тріада», в особі оцінювача ОСОБА_4 ;

визнати протиправним та скасувати звіт про незалежну оцінку майна ОСОБА_1 , складеного ТОВ «Інвестиційно - консалтингове Бюро «Тріада», в особі оцінювача Постолакіна Л.В. від 04.08.2017 року, в рамках виконавчого провадження ВП №50760590 від 08.04.2016 р. щодо нерухомого майна: садового буднику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м.;

зобов`язати державного виконавця другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук О.Ю. провести повторну оцінку майна у виконавчому проваджені ВП №50760590, а саме вищевказаного садового будинку.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказував, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2016 р. по цивільній справі №522/3725/15-ц з нього стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 744048,20 грн., у зв`язку з чим 08 квітня 2016 р. Другим Суворовським відділом ДВС м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП №50760590 за виконавчим листом Суворовського районного суду м. Одеси від 23.02.2016 року №523/3725/15-ц.

Під час виконавчого провадження він намагався погасити заборгованість та ним було передано стягувачу - ОСОБА_2 п`ять тисяч доларів США, що підтверджуються розписками, гараж для автомобіля в кооперативі «Центральний Дюковський», вартістю на момент передачі 10 000,00 доларів США, та в грудні 2017 р. перерахував 52000 грн. на рахунок ДВС.

Разом з тим, скаржник ОСОБА_1 зазначив, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що нерухоме майно, яке йому належить на праві власності, а саме садовий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м., на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер №8485 від 07.12.2017 р., за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міглазовою Ю.О. було перереєстровано за ОСОБА_3 .

Також скаржник зазначив, що 21 грудня 2017 р. представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП №50760590, після чого йому стало відомо, що в процесі виконавчого провадження державним виконавцем 22 березня 2017 р. було винесено постанову про арешт майна боржника вищевказаного садового будинку, а 07 червня 2017 р. державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Інвестиційно - консалтингове Бюро «Тріада». Саме цей суб`єкт оціночної діяльності склав звіт про оцінку нерухомого майна від 04 серпня 2017 р. із визначенням вартості оцінки майна в розмірі 701038 грн., що на його думку значно занижено у порівнянні з дійсною вартістю майна.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено повністю (т.1, а.с.247-250).

Визнано неправомірними дії державного виконавця другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук О.Ю. у виконавчому провадження ВП №50760590 від 08.04.2016 р. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 04 серпня 2017 р., що належить ОСОБА_1 , а саме: садового буднику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м., складеного ТОВ «Інвестиційно - консалтингове Бюро «Тріада», в особі оцінювача Постолакіної Л.В.

Визнано протиправним та скасовано звіт про незалежну оцінку майна ОСОБА_1 , складеного ТОВ «Інвестиційно - консалтингове Бюро «Тріада», в особі оцінювача Постолакіна Л.В. від 04.08.2017р., в рамках виконавчого провадження ВП №50760590 від 08.04.2016 р. щодо нерухомого майна: садового буднику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м.

Зобов`язано державного виконавця другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук О.Ю. провести повторну оцінку майна у виконавчому проваджені ВП №50760590, а саме садового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв.м.

В апеляційній скарзі державний виконавець Другого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шевчук О.Ю. ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 19.03.2018 року, та постановити нову ухвалу про відмову ОСОБА_1 в задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т.2, а.с. 1 -7).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2018 року вказана ухвала суду першої інстанції була скасована і в задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмолено (т.2, а.с.222-230).

Однак, постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року, із врахуванням окремої думки судді Ступак В.О., вищевказана постанова апеляційного суду Одеської області від 26.12.2018 року була скасована з направленням справи на новий апеляційний розгляд (т.3, а.с.135-141, 142-145).

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засіання (т.3, а.с.176-190).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної фактично більше 4-х років (т.2, а.с.39), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 18.05.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище, однак від жодного із них не надійшло заяви або клопотання про відкладення розгляду справи з тих чи інших підстав. Повний текст судового рішення складений 19.05.2022 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що суб`єкт оскарження не надав суду доказів вручення боржникові відомостей про призначення оцінки та висновок про оцінку нерухомого майна, оскільки лист не містить повідомлення про результат визначення вартості чи оцінки майна і не є належним ознайомленням із результатом визначення вартості арештованого майна, тому боржник ОСОБА_1 , як власник нерухомого майна, був позбавлений можливості скористатися правом на визначення вартості майна за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження чи оскаржити результат оцінки. Суд вважав, що вимоги заявника про скасування звіту про незалежну оцінку майна ОСОБА_1 , складеного ТОВ «Інвестиційно - консалтингове Бюро«Тріада» від 04 серпня 2017 року, є похідними від вимог про визнання незаконними дій державного виконавця та підлягають задоволенню.

Однак, як було зазначено вище, постановою апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Обгрунтовуючи свій висновок, суд апеляційної інстанції послався на те, що зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження № 50760590 можна зробити висновок, що ОСОБА_1 надано відомості про реєстраційний номер виконавчого провадження: 50760590, та ідентифікатор доступу: 18А75Д4ДБА7Е, й роз`яснено його права щодо можливості ознайомлення з виконавчим провадженням та процесуальними діями виконавця.

Тобто, апеляційний суд виходив із того, що скаржник протягом здійснення виконавчого провадження № 50760590 не був позбавлений можливості ознайомитися з постановами, які мають публічний характер та знаходяться у доступі в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, і своєчасно звернутися зі скаргою.

Більше того, судом апеляційної інстанції зазначено, що ОСОБА_1 в якості додатку до скарги на дії державного виконавця, додано «копію інформації про виконавче провадження», яка сформована ним 15 грудня 2017 року.

Оскільки зі скаргою до Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 звернувся 29 грудня 2017 року, то суд зазначив, що ним пропущений 10-денний строк звернення до суду зі скаргою, передбаченого п. а), ч.1 ст.449 ЦПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказував на те, що ОСОБА_1 у клопотанні зазначені заздалегідь неправдиві факти щодо дати 21 грудня 2017 року, коли йому стало відомо про існування оскаржуваного звіту про незалежну оцінку майна у ВП № 50760590.

При цьому суд апеляційної інстанції вказав, що про наведене свідчить наявність ухвали Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2017 року у справі № 520/15541/17, відповідно до якої 15 грудня 2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про нерухоме майно.

В своїй касаційній скарзі на постанову Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 посилався на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 вказав, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що державний виконавець повинен повідомити про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згідні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк із дня отримання відповідного повідомлення.

Також ОСОБА_1 вказав, що судом апеляційної інстанції не враховано, що державний виконавець не надсилав відповідно до вимог закону повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. Скаржник ОСОБА_1 дізнався про результати оцінки тільки 21 грудня 2017 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження його представником. Крім того, суд апеляційної інстанції не надав жодної оцінки доводам скарги щодо наявності порушень під час проведення оцінки, зокрема про те, що оцінювач провела оцінку майна без фактичного огляду майна, на підставі фото та без надання обґрунтування неможливості особистого огляду об`єкта.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виходила з того, що суд апеляційної інстанції, зосередившись на з`ясуванні протиправності чи правомірності дій саме державного виконавця, не з`ясував та не надав оцінки доводам щодо порушення спеціального законодавства оцінювачем під час проведення оцінки. Враховуючи, що оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців незалежно від того, чи сам державний виконавець здійснив таку оцінку, чи її здійснив залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, необхідно досліджувати питання дотримання під час вчинення такої процесуальної дії норм спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національних стандартів №№ 1, 2.

При цьому Верховний Суд зазначив, що строки звернення зі скаргою з такими вимогами заявником скарги не пропущено, відповідно, не підлягає вирішенню питання про їх поновлення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, відповідно до ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції,є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

При цьому колегія суддів зазначає, що висновок Верховного Суду про те, що «…строки звернення зі скаргою з такими вимогами заявником скарги не пропущено, відповідно, не підлягає вирішенню питання про їх поновлення», не є висновком Верховного Суду щодо застосування норм права при новому розгляду справи.

Такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з того, що в цій же постанові Верховний Суд зазначив, що «…навіть у разі встановлення апеляційним судом факту пропуску строку на оскарження дій, суд мав би залишити касаційну скаргу без розгляду» (т.3, а.с.140).

Вирішуючи питання про те, чи в передбачений 10-денний строк заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовом до Другого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Ю. О., про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про нерухоме майно.

Зазначені обставини, а також те, що про проведення прилюдних торгів ОСОБА_1 дізнався 11 грудня 2017 року, підтверджуються рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року, у справі № 520/15541/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, якими у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання торгів недійсними було відмовлено (т.3, а.с.93-108).

Таким чином, обізнаність ОСОБА_1 про проведені електронні торги із продажу належного йому майна, а також про їх результати, а саме: що об`єкт продано за стартовою ціною, яка є нижчою, чим вартість об`єкту, який належав йому на праві приватної власності, було достатнім для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання торгів недійсними, однак скаргу на дії державного виконавця Бабич Ю.В. подав до суду лише 29 грудня 2017 року, тобто через 18 днів після того, як за його твердженням дізнався про реєстрацію проданого майна за новим власником, а також через 14 днів після подання позову про визнання торгів недійсними.

Враховуючи вимоги п. а) ч.1 ст. 449 ЦПК України, про що йшлося вище, скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 11.12.2017 року, то він був зобов`язаний звернутись до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця в строк до 21.12.2017 року.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строків звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки поважних причин для пропуску цього строку матеріали справи не містять.

Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що скаргу на дії державного виконавця подано до суду першої інстанції заявником ОСОБА_1 з пропуском строку, у зв`язку з чим скарга підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів своєї апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її частково спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено не у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду слід скасувати і залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук Олени Юріївни, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 126, 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 389, 390, 449 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук Олени Юріївни задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року скасувати і залишити скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук Олени Юріївни, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра