Ухвала

16 травня 2022 року

м. Київ

справа № 202/2824/15-ц

провадження № 61-1500ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Трегуб Юлії Євгенівни на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Дніпропетровське регіональне управління Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просило стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість в загальному розмірі 32 459,63 доларів США.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 345,99 доларів США.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року в частині розміру стягнутої солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 01 серпня 2005 року № DNHDGF00000124 по тілу кредиту - змінено з 28 345,99 доларів США на 20 782,93 доларів США.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Сокуренко Н. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 202/2824/15-ц, витребувано справу з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

У лютому 2022 до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Трегуб Ю. Є. на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2022 року продовжено представнику ОСОБА_1 - адвокату Трегуб Ю. Є. строк для усунення недоліків касаційної скарги до 30 травня 2022 року.

У травні 2022 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2022 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.

У касаційній скарзі представнику ОСОБА_1 - адвокату Трегуб Ю. Є., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 509/3161/15-ц, провадження № 61-38340св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі міститься клопотання про зупинення дії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, мотивоване тим, що на виконання оскаржуваних судових рішень видано виконавчий лист, здійснюється примусове виконання оскаржуваних судових рішень, тому існує ризик втрати майна боржника.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його дії, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення підлягають примусовому виконанню, підстави для зупинення їх дії відсутні. Разом з тим, дослідивши надані на підтвердження наявності підстав для застосування положень статті 436 ЦПК України докази, колегія суддів вважає за можливе частково задовольнити клопотання заявника та зупинити виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Частково задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Трегуб Юлії Євгенівни про зупинення дії судових рішень.

Зупинити виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 червня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян