Провадження № 2-з/742/3/22
Єдиний унікальний № 742/39/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленко А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг», потенційний відповідач ОСОБА_1 , потенційна третя особа: приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Наталія Олексіївна, про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

установив:

10.01.2022 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг», звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом встановлення заборони відчуження земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0607, площею 1,5256 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Рудівська сільська рада, Прилуцького району, Чернігівської області, власником якого є ОСОБА_1 , в справі до подачі позовної заяви до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Наталія Олексіївна про визнання договору укладеним.

Свою заяву мотивує тим, що 22 жовтня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІКОР ХОЛДИНГ» отримало від приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьової- Гезердави Наталії Олександрівни повідомлення від 19.10.2021 року про намір ОСОБА_1 , продати земельну ділянку площею 1,5256 гектара, кадастровий номер :02:000:0607, що розташована на території Рудівської сільської ради, Прилуцького району, Чернігівської області.

До повідомлення надано проект договору купівлі-продажу земельної ділянки, в якому зазначена ціна продажу земельної ділянки визначена у розмірі 60642 грн. 60 коп.

Тобто ОСОБА_1 зробила товариству з обмеженою відповідальністю «АГРІКОР ХОЛДИНГ» пропозицію укласти договір купівлі продажу земельної ділянки «оферту».

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІКОР ХОЛДИНГ» прийняло пропозицію «акцепт» укласти договір купівлі продажу на умовах зазначених продавцем у договорі купівлі продажу направивши 22 листопада 2021 року Приватному нотаріусу Прилуцького нотаріального округу Пушкарьовій-Гезердави Наталії Олексіївні повідомлення про бажання використати переважне право на купівлю земельної ділянки на умовах, які зазначені у проекті договору купівлі- продажу земельної ділянки «акцепт».

30 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІКОР ХОЛДИНГ» отримало від приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьової- Гезердави Наталії Олександрівни інше повідомлення про намір ОСОБА_1 , продати земельну ділянку площею 1,5256 гектара, кадастровий номер :02:000:0607, що розташована на території Рудівської сільської ради, Прилуцького району, Чернігівської області.

До повідомлення надано проект договору купівлі-продажу земельної ділянки, в якому зазначена ціна продажу земельної ділянки визначена у розмірі 80500 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІКОР ХОЛДИНГ», як суб`єкт переважного права вже прийняв пропозицію укладення з ОСОБА_1 договору купівлі-продажу земельної ділянки за ціною 60642 грн. 60 коп., шляхом направлення відповіді на прийняття пропозиції, отже обидві сторони дійшли згоди щодо укладення договору.

Тому пропозиція ОСОБА_1 щодо продажу земельної ділянки за новою ціною -80500 грн. є порушення умов договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідно до положень ч.3 ст.164 Цивільного кодексу України.

У разі невжиття заходів забезпечення позову Приватний нотаріус Прилуцького нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Наталія Олексіївна може посвідчити договір купівлі продажу земельної ділянки, не з суб`єктом переважного права, що призведе до утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Вивчивши дану заяву, дослідивши матеріали, додані до неї суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України вказана заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

У роз`ясненнях Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпеченя позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Звертаючись, до суду з заявою про забезпечення майбутнього позову заявник зазначає в заяві відповідачем ОСОБА_1 та зазначає, що позивач має намір звернутися з позовом до останньої про визнання договору укладеним.

Надаючи оцінку, доводам заявника про наявність спору між заявником та потенційним відповідачем, суд констатує, що заява містить обґрунтування неправомірності дій відповідача ОСОБА_1 щодо повторної реєстрації проекту договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,5256 гектара, кадастровий номер :02:000:0607, який зареєстровано 19.10.2021 року за №45342598.

Тоді як спочатку до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІКОР ХОЛДИНГ» надійшов проект договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,5256 гектара, кадастровий номер :02:000:0607, який зареєстровано 19.10.2021 року за №44527392 в якому визначена ціна земельної ділянки 60642 грн. 60 коп. та товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІКОР ХОЛДИНГ» прийняло умови цього договору, шляхом направлення відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Виходячи з вище викладеного суд, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.640 Цивільного кодексу України Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

У відповідності до ч.3 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Вище вказана норма говорить, що продавець не може відкликати пропозицію після її прийняття покупцем.

Відповідно до абзацу 7 ч.3 ст. 130-1 Земельного кодексу України у разі зміни власником земельної ділянки ціни та інших умов договору купівлі-продажу процедура, передбачена абзацами другим - четвертим цієї частини, здійснюється повторно.

Як передбачено абзацем 8 ч.3 ст. 130-1 Земельного кодексу України вимоги цієї частини не поширюються на випадки продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення:

суб`єкту переважного права купівлі земельної ділянки першої черги;

суб`єкту переважного права купівлі земельної ділянки другої черги, за умови відсутності суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки першої черги або у разі надання ним письмової відмови від реалізації свого переважного права.

Частиною 4 ст. 130-1 Земельного кодексу України визначено, що у разі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення з порушенням переважного права її купівлі суб`єкт переважного права, який відповідно до цієї статті може реалізувати таке право, має право пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором купівлі-продажу повинен сплатити покупець.

Аналіз вище зазначених норм права свідчить про те, що належним способом захисту прав осіб, які мають переважне право на купівлю земельної ділянки в разі її продажу з порушенням вимог чинного законодавства є звернення до суду з позовом про переведення на нього прав та обов`язків покупця.

Натомість заява про забезпечення позову не містить інформації про наміри звернення до суду саме з таким позовом.

При цьому суд враховує, що ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним (ст.317 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову може вважатись підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. У поданій заяві про забезпечення позову заявник обмежився лише зазначенням, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не надавши доказів , з урахуванням предмета майбутнього позову, наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Крім того, слід зазначити, що заборона відчуження земельної ділянки належної ОСОБА_1 призведе до порушення його прав визначених статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та позбавить його право мирно володіти своїм майном, а отже з урахуванням предмету позову, на переконання суду даний вид забезпечення позову є не пропорційним меті його застосування.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем належним чином не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, з якими пов`язується застосування ініційованого заходу забезпечення позову, тому суд, керуючись принципом розумності та обґрунтованості, не вбачає достатніх підстав для застосування крайнього заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок щодо необхідності наведення достатнього обґрунтування для забезпечення позову викладений в постанові ВС №761/39201/18 від 21 серпня 2019 року, який врахований судом при постановленні судового рішення.

Разом з тим, суд роз`яснює, що відмова в забезпеченні позову не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-153,154, 260,353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг», потенційний відповідач ОСОБА_1 , потенційна третя особа: приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Наталія Олексіївна, про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО