Справа № 199/462/22
(2/199/1143/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення частини виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 03 серпня 2019 року в м. Дніпро на пл. Старомостовій в районі електроопори №23 з вини відповідача сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра», яким за викладених обставин на виконання своїх зобов`язань за заявою власника автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13098,37 гривень. В той же час, постановою працівника патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ №1391535 від 03 серпня 2019 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП за керування автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , що мало місце за обставин зазначеної ДТП, без посвідчення водія. Останнє, в свою чергу, зумовило виникнення у ПрАТ «СК «Саламандра» права регресу до відповідача в розмірі виплаченого страховиком страхового відшкодування. Правонаступником вищевказаного страховика у спірних правовідносинах є позивач, який в позасудовому порядку при спробі врегулювання спору між сторонами отримав від ОСОБА_1 частину із вищезазначеної суми коштів, а тому борг відповідача залишився несплаченим на суму 4365,97 гривень, які позивач і просить стягнути у даному позові на свою користь, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відзив від відповідача до суду не надходив, в зв`язку із чим суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05 червня 2019 року між ПрАТ «СК «Саламандра», як страховиком, та ОСОБА_3 , як страхувальником, було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 . Строк дії договору з 05 червня 2019 року по 04 червня 2020 року, сума страхового відшкодування за шкоду, завдану майну, становить 100000 гривень, розмір франшизи 0 гривень. Викладені обставини підтверджуються копією полісу №АО/3842502 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України), а також додатково інформацією з централізованої бази даних МТСБУ, відомості якої є загальнодоступними (https://policy-web.mtsbu.ua/) (а.с.21).

03 серпня 2019 року о 17 годині 30 хвилин пл. Старомостовій в районі електроопори №23 в м. Дніпро сталася ДТП. Відповідач у вказаний день та час, керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху перед зміною напрямку свого руху не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Автомобілям завдано механічних пошкоджень. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина відповідача в її скоєнні, встановлені постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року, якими відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили ще 05 листопада 2019 року, викладені в ній фактичні обставини керування відповідачем автомобілем, спричинення майнової шкоди та вина відповідача у її спричиненні відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. Крім того факт ДТП та його обставини підтверджуються копіями протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП, а також відомостями за Національної поліції України про ДТП (а.с.22-25, 27-30).

06 серпня 2019 року подіями-учасниками ДТП повідомлено ПрАТ «СК «Саламандра» про подію ДТП, що підтверджується копіями відповідних повідомлень (а.с.31-32, 35-36).

27 серпня 2019 року ОСОБА_2 , як власником пошкодженого в ДТП автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 , подано до ПрАТ «СК «Саламандра» заяву про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією заяви про страхове відшкодування, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із зазначенням його власника (а.с.33, 34).

09 серпня 2019 року представником ПрАТ «СК «Саламандра» здійснено огляд пошкодженого в ДТП автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі якого, а також ремонтної калькуляції, складено розрахунок суми страхового відшкодування, а також 12 вересня 2019 року затверджено страховий акт №0023355.08.19/2, яким ДТП від 03 серпня 2019 року визнано страховою подією та вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 13098,37 гривень. Викладені фактичні обставини підтверджується копією страхового акту, копією розрахунку страхового відшкодування до такого акту, копією акту огляду колісного транспортного засобу, копією ремонтної калькуляції, фототаблицею пошкоджень авто (а.с.37-47).

24 вересня 2019 року ПрАТ «СК «Саламандра» через ТОВ «Фінанс-Лайн» на підставі договору про надання агентських послуг (технічний асистанс) №20/01.03/19 від 01 березня 2019 року здійснено виплату власнику «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 13098,37 гривень, що підтверджується копією вказаного договору, копією платіжного доручення №13143 від 24 вересня 2019 року (а.с.48-51)

В той же час, судом в ході розгляду справи також встановлено, що постановою лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Міронової Т.В. відповідача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу за ст.126 ч.2 КУпАП за тим фактом, що ОСОБА_1 в день та час ДТП від 03 серпня 2019 року керував автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 без права керування таким транспортним засобом (відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії). Дані обставини підтверджуються копією відповідної постанови (а.с.26).

24 січня 2019 року між позивачем, як фактором, та ПрАТ «СК «Саламандра», як клієнтом, укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №01-24.01.2019, відповідно до якого та складеного на його підставі акту здачі-приймання №03-03 від 27 вересня 2019 року позивач набув належних ПрАТ «СК «Саламандра» прав вимоги в порядку регресу за страховим випадком №0023355.08.19/2 на суму 13098,37 гривень до відповідача ОСОБА_1 . Викладене підтверджується копією означеного договору факторингу, копією акту здачі-приймання, переліку переданих регресних вимог, копій платіжних доручень на підтвердження виконання фактором своїх договірних зобов`язань (а.с.8-20).

02 жовтня 2019 року позивачем направлено на адресу відповідача письмове повідомлення про відступлення права вимоги та заміну кредитора у зобов`язанні відповідача перед ПрАТ «СК «Саламандра» відшкодувати в порядку регресу суму фактично виплаченого страховиком страхового відшкодування в розмірі 13098,37 гривень. Також направлено письмову претензію про здійснення такого відшкодування на користь позивача, запропоновано можливість погашення відповідачем боргу трьома частинами. Такі вимоги ОСОБА_1 були виконані частково, здійснено погашення означеного боргу двома платежами 17 жовтня 2019 року в розмірі 4366,40 гривень та 14 листопада 2019 року в розмірі 4366 гривень, а всього на суму 8732,4 гривень. Решта боргу на суму 4365,97 гривень так і залишилась несплаченою, не зважаючи на неодноразові письмові вимоги позивача від 18 березня, 17 червня 2021 року. Наведені обставини підтверджуються копіями повідомлення про відступлення прав вимоги, претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу, договору про розстрочення сплати боргу, виписок по рахунку, письмових вимог, копії поштової квитанції (а.с.52-64).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року №566 (далі Розпорядження).

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому, нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.ст.1, 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва поліса.

Нормою до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням з урахуванням останніх змін (з 30 травня 2017 року), за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

За змістом ст.ст.12, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

За змістом норм ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, окрім іншого, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Нормою ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Положеннями ст.38 п.38.1 пп.38.1.1 пп.«б» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи дослідженні під час розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, керуючись наступним.

Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін цивільне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника), однак з урахуванням зносу пошкодженого в ДТП транспортного засобу/замінюваних при відновлювальному ремонті його складових частин. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру завданої майнової шкоди з урахуванням зносу пошкодженого майна. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та розміром завданої шкоди. При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування), розрахованого з урахуванням зносу, має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.ст.29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Наведений вище правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц, від 14 грудня 2021 року по справі №147/66/17, у постановах Верховного Суду 06 березня 2019 року по справі №369/11306/16-ц, від 13 березня 2019 року по справі №227/2552/17, від 13 березня 2019 року по справі №727/1881/16-ц, від 20 березня 2019 року по справі №522/438/18, від 20 березня 2019 року по справі №695/882/15-ц.

Разом з тим, норми ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1191 ЦК України встановлюють ще одну особливість деліктних правовідносин, за якими майнова шкода потерпілій особі завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Дана особливість полягає в можливості набуття страховиком винної в ДТП особи (страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу), який виплатив за таку винну особу страхове відшкодування потерпілій в ДТП особі, права подати за певних умов регресний позов до цього страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Так за змістом норм п.п.1.4, 1.6, 1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.397, 398 ЦК України, п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, фактична передача власником транспортного засобу іншій особі навіть із порушенням публічно-правових норм, зокрема, особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, породжує правомірне володіння, з огляду на наявність волі власника транспортного засобу. У такому випадку має місце неправомірна експлуатація особою транспортного засобу, що не є тотожним неправомірному володінню особою транспортним засобом, а тому у розумінні п.1.6 ст.1 Закону № 720-ІХ особа не може вважатися такою, відповідальність якої не застрахована. Таким чином, у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. При цьому, права страховика у такому випадку захищені пп.«б» пп.38.1.1 п.38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Наведене вище кореспондується і правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними по постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08 листопада 2021 року по справі №610/2229/18, від 11 листопада 2021 року по справі №185/5823/20.

Стосовно обставин спірних правовідносин, то в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження всі заявлені позивачем і необхідні та обов`язкові для встановлення з метою задоволення заявлених позовних вимог фактичні обставини, як то: факт настання ДТП від 03 серпня 2019 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 без права керування таким транспортним засобом (відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії); страхування у ПрАТ «СК «Саламандра» власником/володільцем автомобіля «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 цивільно-правової відповідальності на випадок завдання шкоди в ДТП з вини водія зазначеного транспортного засобу; завдання внаслідок вказаної вище ДТП потерпілому (власнику автомобіля другого учасника ДТП) майнової шкоди; виконання потерпілим передбачених законом умов зі звернення до ПрАТ «СК «Саламандра», як страховика винної в ДТП особи, задля отримання страхового відшкодування, а також виплата такого страхового відшкодування ПрАТ «СК «Саламандра» в наведеному в позові розмірі; набуття позивачем на підставі укладеного з ПрАТ «СК «Саламандра» договору факторингу належного останньому права вимоги в порядку регресу до відповідача в розмірі виплаченого страхового відшкодування. За таких обставин, враховуючи, що матеріали цивільної справи не містять відомостей про те, що відповідач, який керував автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 в момент ДТП та не мав прав на керування таким транспортним засобом (не мав посвідчення водія відповідної категорії), неправомірно заволодів цим авто, суд приходить до висновку, що ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило правомірну виплату страхового відшкодування, а тому позивач на підставі договору факторингу правомірно набув належне такому страховику в порядку регресу право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого страхового відшкодування. Оскільки ж відповідачем в досудовому порядку добровільно частково сплачено розмір страхового відшкодування на суму 8732,4 гривень, решта суми 4365,97 гривень підлягає стягненню за цим рішенням суду з відповідача на користь позивача, оскільки позов є обґрунтованим та доведеним.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Стосовно заявлених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу, то в суду відсутні підстави для стягнення цих витрат, оскільки стороною позивача не подано в якості доказів документів, що свідчать про оплату позивачем своєму адвокату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). Правова позиція суду щодо необхідності саме понесення (сплати) позивачем витрат на професійну правничу допомогу як обов`язкової підстави для подальшого стягнення їх з відповідача за наслідками розгляду справи узгоджується із правовими висновками Верховного Суду у постановах від 30 вересня 2020 року по справі №379/1418/18, від 23 листопада 2020 по справі №638/7748/18, від 07 липня 2021 року по справі №308/11679/17.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 22, 512-514, 516, 979-981, 999, 1077-1079, 1082, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст.1, 3, 5, 9, 12, 17, 21, 22, 28, 29, 33, 35, 36, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року №566, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 137, 141, 223, 240, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення частини виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (ЄДРПОУ 37686922; адреса місцезнаходження: 36023, м. Полтава, вул. Колективна, 10) в порядку регресу розмір виплаченого страхового відшкодування в сумі 4365,97 гривень.

В порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (ЄДРПОУ 37686922; адреса місцезнаходження: 36023, м. Полтава, вул. Колективна, 10) судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко