РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/822/21

Провадження №2/458/47/2022

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області

третя особа ОСОБА_2

представник позивача адвокат Яворська М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

07.10.2021 до суду звернулася позивач ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, а саме: визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які зазначені у технічному паспорті, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Ще раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_4 . До спадкового майна після смерті батька належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після померлого прийняла. Іншими спадкоємцями після смерті померлого є дружина спадкодавця ОСОБА_5 та син спадкодавця ОСОБА_3 , однак вони в нотаріальному порядку відмовилися від прийняття спадщини,а тому вона, позивач є єдиним спадкоємцем. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушена звернутись до суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 07.10.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 07.10.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Яворська М.М. в судове засідання не з`явились, 11.01.2022 через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, на електрону адресу суду надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі предсатвника, позов відповідач визнає.

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 22.11.2021 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.2000.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , про що 16.08.2020 Виконавчим комітетом Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

До складу спадщини, що відкрилась після смерті батька позивачки, як вказує позивачка, входить право померлого на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виданою старостою села Либохора Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 12.02.2021 № 441, ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом із дружиною- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочкою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 13.04.2021 № 901, згідно записів погосподарської книги власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 15.09.2008 ОСОБА_4 склала заповіт своєму синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 12.

Як видно із свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконавчим комітетом Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області 13.05.2015 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Родинні відносини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 01.03.1965.

Згідно довідки № 2421 від 23.09.2015 виданої виконавчим комітетом Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті проживала згідно погосподарської книги за адресою АДРЕСА_1 .

15.09.2008 ОСОБА_4 склала заповіт згідно з яким все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_3 , 1965 р.н.

Будучи спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав.

Проте постановою приватного нотаріуса Турківського РНО Федаш М.М. від 08.04.2021 №61/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами.

Інші спадкоємці: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини за законом в користь позивача, що видно з копії спадкової справи № 22/2021 після смерті ОСОБА_3 .

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 13.04.2021 № 901, згідно записів погосподарської книги власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 15.09.2008 ОСОБА_4 склала заповіт своєму синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 12.

Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1975 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво.

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець майна покійного батька підставно просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. А тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставіст.1216-1218,1220, 1261, 1268ЦК України,ст 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок (літ.А-1), дровітню (літ.Б), стайню (літ.В), стодолу (літ.Г), сарай (літ.Д), сарай (літ.Е), сарай (літ.Є), погріб (літ.Пг), вбиральню (літ.Ж), криницю (літ.Кр), огорожу (літ.1-2), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: Яворська Марія Миколаївна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001732, адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області (адреса: вул.І.Франка, 4, смт.Бориня, Самбірський район, Львівська область, ).

Третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Рішення суду складено 11.01.2022.

Суддя О.І. Кшик