Провадження 22-ц/812/155/22 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

11січня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Тищук Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 08 жовтня 2021 року, під головуванням судді Рак Л.М., в приміщенні суду першої інстанції, у цивільній справі №483/1648/13-ц, за заявою Товариства з обмежувальною відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгрус») звернулося в суд з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, зазначивши заінтересовану особу ПАТ «КБ «Надра», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..

Заява мотивована тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2013 року по справі №483/1648/13-ц позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно, на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/06/2008/840К1137 від 19 червня 2008 року у розмірі 31396 доларів США 44 центи, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу НБ України, становить 250951 грн 74 коп., а також судові витрати.

21 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором від 19 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 й договором поруки між Банком та ОСОБА_2 , поручителем по забезпеченню виконання позичальником зобов`язань.

У зв`язку з цим заявник просив замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах по справі №483/1648/13-ц, виданих Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд першої інстанції виходив із того, що заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 21 липня 2020 року заявник набув статусу нового кредитора, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно до положень статті 442 ЦПК України заміна стягувача у виконавчому листі, а не сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Розглядаючи справу Миколаївським апеляційним судом у відповідності до вимог статті 187 ЦПК України направлено запит щодо надання відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування боржників, оскільки таких відомостей матеріали даної справи не містили, а судова справа за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 знищена у зв`язку із закінченням строку зберігання, що унеможливлювало отримати відомості про останнє відоме на час розгляду справи судом першої інстанції місце проживання (перебування) відповідачів.

Отримавши вказану інформацію, суд апеляційної інстанції про дату, час і місце розгляду справи повідомив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом направлення судової повістки-повідомлення на адреси, за якими зареєстровано місце проживання (перебування) боржників, повідомленими Центром надання адміністративних послуг Очаківської міської ради від 06 грудня 2021 року та Чорноморською сільською територіальною громадою Очаківського району Миколаївської області від 07 грудня 2021 року.

У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрих-кодовим ідентифікатором № 752 (а. с. 137), яким підтверджується факт отримання 14 грудня 2021 року особисто ОСОБА_1 судової повістки про призначення справи до розгляду на 11 січня 2022 року.

Відповідно рекомендованих повідомлень з штрих-кодовими ідентифікаторами №№ 159, 286 (а.с.133,134,138-139), судові повістки направлені ОСОБА_2 повернуті до суду із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

За таких обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до пунктів1, 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України вважаються такими, що повідомлені про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2013 року в цивільній справі № 483/1648/13-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто солідарно 31396,44 доларів США в рахунок заборгованості за кредитним договором № 08/06/2008/840 К1137 від 19 червня 2008 року та по 1254 грн 76 коп. в рахунок відшкодування судових витрат з кожного.

21 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» був укладений договір відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., зареєстрований у реєстрі за № 203, відповідно до умов якого останній отримував право вимоги за кредитними договорами в тому числі, за кредитним договором № 08/06/2008/840 К1137 від 19 червня 2008 року, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

З огляду на лист Очаківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06 грудня 2021 року № 101-35/25947, на примусовому виконанні у відділі не перебував виконавчий документ №483/1648/13-ц виданий Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області на підставі рішення від 13 грудня 2013 року за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

До аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не врахував, що із такими вимогами заявник до суду не звертався, адже за змістом заяви він просив замінити сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах з виконання рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2013 року в цивільній справі № 483/1648/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором.

Суд першої інстанції помилково виходив із того, що за відсутності виконавчого провадження, заміна відповідної сторони правонаступником неможлива, оскільки заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. При цьому реалізувати таке право можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрфінансгруп» суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни стягувача його правонаступник взагалі позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», таким чином, відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у даній справі первісним стягувачем було ПАТ «КБ «Надра», яке здійснило відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи, а тому втратило матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні такого виконавчого листа та не зобов`язане вчиняти дії щодо виконання вказаного судового рішення фактично для та на користь нового стягувача - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке набуло прав вимоги за договором відступлення права вимоги, що встановлено судом. Сама лише відсутність виконавчого листа не є та не могла бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах товариства після банку.

Посилання суду першої інстанції на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), є помилковими, оскільки висновки у цій справі і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній зі справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. У цих справах застосовано інше нормативно-правове регулювання, ніж застосовано у справі яка переглядається з урахуванням встановлених у ній конкретних обставин.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах є помилковим, оскільки зроблений без встановлення дійсних обставин справи.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення постановлене з порушення норм процесуального права, що відповідно до п.п.1,4 ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах з виконання рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2013 року в цивільній справі № 483/1648/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 12.01.2022 р.