Справа № 466/877/22
Провадження № 2-о/466/46/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Окілка В.М.

справа №466/877/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

03.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 , а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.07.1993 року згідно з Розпорядженням №151 від 25.06.1993 року.

В обґрунтування заяви покликається на те, що відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 16.06.2020 року, ОСОБА_2 заповіла належну їй частку у квартирі АДРЕСА_1 , яка відповідно до свідоцтва про право власності від 05.07.1993 року становить 1/4 частки вказаного житла. Відтак заявник є спадкоємцем належного їй майна після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, при прийнятті спадщини у документах заповідача містяться розбіжності щодо написання її прізвища, зокрема у свідоцтві про право власності на житло зазначається прізвище « ОСОБА_3 », хоча по усім іншим документам, останній з яких є Довідка про зняття з реєстрації на підставі свідоцтва про смерть значиться прізвище « ОСОБА_4 ».

Враховуючи наведене, заявник вважає, що факт приналежності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1993 року підтверджує. Розбіжності в написанні прізвища останньої, а саме « ОСОБА_3 » замість ОСОБА_5 » у свідоцтві про право власності на житло від 05.07.1993 року допущені внаслідок помилки, а встановлення даного факту необхідно для належної реалізації своїх прав. У зв`язку з вищевикладеним, змушений звернутися до суду.

В судове засідання, яке було призначено на 17 травня 2022 року заявник не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про підтримання вимог та розгляд справи у його відсутності.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Залізничним районним у місті Львові ВРАЦС ЗМУМЮ 07.04.2021 року (а.с.4).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.07.1993 року Бюро приватизації житла Львівського відділку залізниці, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 25.06.1993 року №151 (а.с.6).

З заповіту від 16.06.2020 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіною І.І. вбачається, що ОСОБА_2 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Так, факт того, що ОСОБА_2 належить Свідоцтво про право власності на житло, видане 05.07.1993 року Бюро приватизації житла Львівського відділку залізниці також підтверджується наступними документами: копією заповіту від 16.06.2020 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіною І.І.; копією рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.12.2021 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.04.2021 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1, 6 ч.1, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Факт про встановлення якого просить заявник, дасть йому підстави для реалізації свого права як спадкоємця в майбутньому.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 247, 259, 263, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 , а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.07.1993 року Бюро приватизації житла Львівського відділку залізниці згідно з Розпорядженням №151 від 25.06.1993 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 17.05.2022 року.

Суддя О. І. Ковальчук