Справа № 201/9421/21
Провадження № 2/201/655/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 травня 2022 року м Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, трьох відсотків річних, пені, інфляційних втрат та франшизи,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 вересня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, трьох відсотків річних, пені, інфляційних втрат та франшизи.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 16 лютого 2020 року в м. Дніпро на перехресті вул. М. Грушевського та вул. С. Хороброго сталася дорожньо транспортна за участю транспортного засобу ВАЗ 2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , , та транспортного засобу Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача. В результаті дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо транспортної пригоди підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року справа № 932/2343/20.

Цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрована в Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АО5504227, який діяв на дату дорожньо транспортної пригоди.

24 лютого 2020 року представник позивача звернувся до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду життю, здоров`ю, майну третьої особи. 03 квітня 2020 року представником позивача було подано заяву про зміну напрямку виплати страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 та надав оригінал рахунку з СТО № 12 від 03 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_3 , копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців ФОП ОСОБА_3 , копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 , постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2

28 травня 2020 року позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою щодо затримання виплати страхового відшкодування.

Листом від 30 червня 2020 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомили, що 05 червня 2020 року Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» перерахована сума страхового відшкодування 93 518,83 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 дана страхова сума була виплачена страховиком без узгодження її розміру з позивачем.

Не погодившись з сумою виплати позивачем 10 червня 2020 року було направлено скаргу Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та МТСБУ скаргу, 13 липня 2020 року МТСБУ повідомило що рішення страховика про здійснення або відмову відшкодування може бути оскаржено у судовому порядку. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг відповіді не надало.

24 липня 2020 року представник позивача звернувся до Національного банку України з інформаційним запитом стосовно розгляду скарги на дії Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», щодо визначення страхового відшкодування.

31 серпня 2020 року Національним банком України надано відповідь, що страховиком виплачена страхова сума у розмірі 93 518,83 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 950 грн) на рахунок ФОП ОСОБА_3 . Розрахунок розміру страхового відшкодування Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», здійснено на підставі Звіту № 4020 від 17 квітня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «АВАРКОМ КОНСАДТИНГ»

16 вересня 2020 року представником позивача було направлено запит до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», який залишився без відповіді, щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. складено на замовлення позивача.

15 жовтня 2020 року представником позивача повторно направлено запит до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС».

Листом від 29 вересня 2020 року за № 02907-4/0120 Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», повідомило, що не вбачає підстав для перегляду прийнятого рішення щодо доплати страхового відшкодування, також до листа долучено копію звіту № 4020 від 17 квітня 2020 року ТОВ «АВАРКОМ КОНСАДТИНГ».

Для визначення розміру матеріального збитку заподіяного позивачу в результаті пошкодження його автомобіля, останній звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. згідно висновка № 1204/20/20 від 31 березня 2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінювальних складових частин колісного транспортного засобу автомобіля Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 114 432,30 грн., отже недоплата страхового відшкодування становить 19 963,47 грн. з розрахунку: 114 432,30 грн (вартість матеріального збитку згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.) 93 518,83 грн (фактично сплачене страхове відшкодування) - 950 грн. (франшиза) = 19 963,47 грн. які позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС».

Окрім того позивач просив суд стягнути зі страхової компанії пеню в розмірі 3 069,99 грн. за період з 28 травня 2020 року по 03 серпня 2021 рік, оскільки 27 лютого 2020 року страховою компанією було отримано заяву на виплату страхового відшкодування, отже виплата повинна була здійснена до 27 травня 2020 року.

Боржник який прострочив виконання зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому позивач просив суд стягнути зі страхової 3 % річних та втрати від інфляції за період з 28 травня 2020 року по 03 серпня 2021 рік в розмірі 1 458,55 грн. втрати від інфляції та 709 грн. 3 % річних. Окрім того позивач просив суд стягнути зі страхової компанії 1 600 грн. понесенні ним на оплату послуг експерта автотоварознавця.

Оскільки ОСОБА_2 є власником транспортного засобу ВАЗ 2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь франшизу в розмірі 950 грн. Судові витрати розподілити відповідно до задоволених позовних вимог (а.с.1-8).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 17 вересня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.74-75).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.76).

До суду 06 жовтня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 77).

Ухвалою судді від 07 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, трьох відсотків річних, пені, інфляційних втрат та франшизи (а.с. 78-79).

Позивач в судове засідання не з`явився, 11 травня 2022 року від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про день та час повідомленні належним чином, причини не явки суду не повідомили, правом на надання відзиву не скористалися.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

16 лютого 2020 року в м. Дніпро на перехресті вул. М. Грушевського та вул. С. Хороброго сталася дорожньо транспортна за участю транспортного засобу ВАЗ 2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , , та транспортного засобу Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача. В результаті дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки. Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо транспортної пригоди підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року справа № 932/2343/20 (а.с.16).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ель ОСОБА_4 є власником транспортного засобу Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 66).

Цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрована в Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АО5504227, який діяв на дату дорожньо транспортної пригоди.

24 лютого 2020 року представник позивача звернувся до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду життю, здоров`ю, майну третьої особи (а.с. 11-12).

03 квітня 2020 року представником позивача подано заяву про зміну напрямку виплати страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 (а.с. 15) та надав оригінал рахунку з СТО № 12 від 03 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_3 (а.с. 17)

28 травня 2020 року позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою щодо затримання виплати страхового відшкодування (а.с. 19-20).

05 червня 2020 року страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування, в розмірі 93 518,83 грн. (а.с. 18).

Листом від 30 червня 2020 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомили, що 05 червня 2020 року Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» перерахована сума страхового відшкодування 93 518,83 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 дана страхова сума була виплачена страховиком без узгодження її розміру з позивачем (а.с.21-22).

Не погодившись з сумою виплати позивачем 10 червня 2020 року було направлено скаргу Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та МТСБУ скаргу, 13 липня 2020 року МТСБУ повідомило що рішення страховика про здійснення або відмову відшкодування може бути оскаржено у судовому порядку (а.с.23-26). 24 липня 2020 року представник позивача звернувся до Національного банку України з інформаційним запитом стосовно розгляду скарги на дії Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», щодо визначення страхового відшкодування (а.с. 29-30).

31 серпня 2020 року Національним банком України надано відповідь, що страховиком виплачена страхова сума у розмірі 93 518,83 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 950 грн) на рахунок ФОП ОСОБА_3 . Розрахунок розміру страхового відшкодування Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», здійснено на підставі Звіту № 4020 від 17 квітня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «АВАРКОМ КОНСАДТИНГ» (а.с.31-32).

16 вересня 2020 року представником позивача було направлено запит до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», який залишився без відповіді, щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. складено на замовлення позивача (а.с.33-34).

15 жовтня 2020 року представником позивача повторно направлено запит до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (а.с.36-38).

Листом від 29 вересня 2020 року за № 02907-4/0120 Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», повідомило, що не вбачає підстав для перегляду прийнятого рішення щодо доплати страхового відшкодування, також до листа долучено копію звіту № 4020 від 17 квітня 2020 року ТОВ «АВАРКОМ КОНСАДТИНГ» (а.с.39-44).

Як вказує позивач виплати здійснені без узгодження із ним розміру у відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відтак, позивач вважає, що страховик не повністю відшкодував їй оцінену шкоду, тому просить стягнути решту зі страховика.

Для визначення розміру матеріального збитку заподіяного позивачу в результаті пошкодження його автомобіля, останній звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. згідно висновка № 1204/20/20 від 31 березня 2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінювальних складових частин колісного транспортного засобу автомобіля Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 114 432,30 грн. (а.с.45-61), отже недоплата страхового відшкодування становить 19 963,47 грн. з розрахунку: 114 432,30 грн (вартість матеріального збитку згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.) 93 518,83 грн (фактично сплачене страхове відшкодування) - 950 грн. (франшиза) = 19 963,47 грн. які позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС».

Окрім того позивач просив суд стягнути зі страхової компанії пеню в розмірі 3 069,99 грн. за період з 28 травня 2020 року по 03 серпня 2021 рік, оскільки 27 лютого 2020 року страховою компанією було отримано заяву на виплату страхового відшкодування, отже виплата повинна була здійснена до 27 травня 2020 року.

Боржник який прострочив виконання зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому позивач просив суд стягнути зі страхової 3 % річних та втрати від інфляції за період з 28 травня 2020 року по 03 серпня 2021 рік в розмірі 1 458,55 грн. втрати від інфляції та 709 грн. 3 % річних. Окрім того позивач просив суд стягнути зі страхової компанії 1 600 грн. понесенні ним на оплату послуг експерта автотоварознавця.

Оскільки ОСОБА_2 є власником транспортного засобу ВАЗ 2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь франшизу в розмірі 950 грн. Судові витрати розподілити відповідно до задоволених позовних вимог

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV(далі - Закон № 1961-IV ) та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі уврегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст. ст. 29, 36 Закону № 1961-IV), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону №1961-IV).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 року по справі № 522/438/18, від 20.03.2019р. по справі № 695/882/15-ц.

З матеріалів справи видно, що ДТП внаслідок якої було заподіяної механічні пошкодження автомобілю Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачеві, сталась з вини водія ОСОБА_2 , що на момент ДТП керував транспортним засобом ВАЗ 2105 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 забезпечений полісом страхування цивільно-правової відповідальності страховика Акціонерне товариства «Страхова група «ТАС».

Таким чином, суд доходить висновку про те, що саме на Акціонерне товариства «Страхова група «ТАС» покладено обов`язок відшкодувати завдані позивачеві матеріальні збитки в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування.

При виплаті страхового відшкодування розмір останнього було визначено виходячи із вартості відновлювального ремонту, визначеної за замовленням страховика суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем ТОВ «АВАРКОМ КОНСАЛТИНГ» в сумі 94 465,83 грн. (з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні) (а.с. 44).

Оцінювач ОСОБА_5 при складанні звіту не попереджався про кримінальну відповідальність, діяв від імені страхової компанії на підставі оплатного договору, що може свідчити про його заінтересованість при вчиненні дій в інтересах відповідача.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи не вбачається, що позивача було ознайомлено зі звітом оцінювача ТОВ «АВАРКОМ КОНСАЛТИНГ» від 17 квітня 2020 р. № 4020. Звіт був отриманий на запит представника лише із супровідним листом від 29 вересня 2020р. № 02907-4/0120 (а.с. 39).

Відтак, 05 червня 2020 року АТ «СГ «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 93 518,83 грн. на рахунок СТО позивача ФОП ОСОБА_3 без дотримання установленого ст. 36 Закону узгодження розміру страхового відшкодування з потрепілим, а також за відсутності вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування.

Тому позивач і звернувся до судового експерта для визначення розміру завданих йому збитків та в подальшому його представник направив відповідний висновок страховику з заявами та досудовими вимогами про виплату страхового відшкодування в розмірі, визначеному висновком експерта.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Відтак, з метою визначення розміру матеріального збитку, позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В.

Висновком експерта № 1204/20/20 від 31 березня 2020р. визначено, що вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових чистин), заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля пошкодженого Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 102 235,58 грн., без урахування ПДВ 63542,97 грн. (а.с. 45-617).

Тому сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті дорівнює 19 963,47 грн. (114 432,30 грн. 93 518,83 грн. - 950 грн., де 114 432,30 грн. - вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В., 93 518,83грн. - фактично сплачене страхове відшкодування, 950 грн. франшиза).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Суд бере до уваги указаний висновок експерта Дроздова Ю.В. як належний і допустимий доказ з огляду на те, що статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У висновку експертного дослідження від 31 березня 2020 р. зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду (а.с. 45).

З огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленого законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

Під час розгляду справи відповідачем (страховиком) не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів того, що наданий позивачем висновок експерта є неправильним або неповним та, що експертом при визначені розміру збитків було включено пошкодження, які не були заподіяні транспортному засобу внаслідок ДТП.

Експерт ОСОБА_6 є атестованим експертом України, включений до реєстру експертів, має вишу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю: 12.2 «Визначення вартості колісних, транспортних засобів, розміру збитку заподіяного власникові - транспортного засобу» свідоцтво № 544 від 28.09.2001р., видане на підставі рішення Центральної експертно- жваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, на момент надання висновку дійсне (до 15 грудня 2020 року) (а.с. 61 назвороті).

Оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи, що звіт № 4020 від 17 квітня 2020 року про оцінку вартості збитків не є належним та допустимим доказом, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню та з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь позивача підлягає до стягненню страхове відшкодування в розмірі 19 963,47 грн. з розрахунку: 114 432,30 грн. 93 518,83 грн. - 950 грн., де 114 432,30 грн. - вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В., 93 518,83грн. - фактично сплачене страхове відшкодування, 950 грн. - франшиза та витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця в розмірі 1 600 грн.

В частині заявлених позивачем вимог про стягнення зі страхової компанії пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, суд враховує наступне.

Згідно із п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Як установлено під час розгляду справи, розмір страхового відшкодування сторонами не узгоджувався та був наявний відповідний спір, який позивачем передано на вирішення до суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для покладення на страховика відповідальності у вигляді сплати пені згідно ст. 36 Закону № 1961-IV.

В частині заявлених вимог про стягнення зі страхової компанії у відповідності до ст. 625 ЦК України інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд враховує таке.

За змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018року у справі №910/10156/17вказала,що приписист.625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Як роз`яснено судам в п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК).

Оскільки судом встановлено, що страховик відповідно до поданих позивачем документів в повному обсязі не здійснив виплату страхового відшкодування, порушивши грошове зобов`язання, зі страховика підлягає до стягнення у відповідності до ч. 2 ст.625 ЦК України три відсотки річних та інфляційні витрати підлягають стягненню від суми 19 963,47 грн.

Отже, із належної до сплати суми страхового відшкодування 19 9963,47грн. за обраний позивачем період з 28 травня 2020 року по 03 серпня 2021р. підлягає до сплати: - три відсотки річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 709 грн. ; - індекс інфляції в порядкуст.625ЦК України, в розмірі 1 458,55 грн.

Всього з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь позивача підлягає стягненню 19 963,47 грн. майнова шкода, 709 грн. три відсотки річних, 1 458,55 грн. індекс інфляції, 1 600 витрати на оплату послуг експерта.

Пунктом 36.6ст. 36 Закону № 1961-ІVпередбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки ОСОБА_2 несе зобов`язання як страхувальника компенсувати за рахунок власних коштів частину заподіяного збитку в розмірі визначеного в полісі франшизи, суд вважає необхідним з врахуванням викладеного стягнути з ОСОБА_2 суму франшизи в розмірі 950 грн.

Судові витрати розподілити відповідно до задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, трьох відсотків річних, пені, інфляційних втрат та франшизи задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» ( , м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 )

не доплачене страхове відшкодування в розмірі 19 963,47 грн.,

витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця в розмір 1 600 грн.

709 грн. 3% річних

1 458,55 грн. інфляційні витрати

860 грн. понесені судові витрати

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) франшизу в розмірі 950 грн. та понесені судові витрати в розмір 48 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Відповідачі: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» ( , м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2022 року

Суддя С.О. Демидова