Справа № 209/2321/14-ц
Провадження № 2/209/231/22
РІШЕННЯ

іменем України

22 липня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8/2005/980-К/1338-ПР від 16 лютого 2006 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 15340,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00% річних з кінцевим терміном повернення 15 лютого 2011 року. В забезпечення зобов`язань з повернення кредитних коштів 16 лютого 2006 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 1338-ПР відповідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 68,8 кв.м.,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачем порушуються вимоги кредитного договору, в результаті чого виникла кредитна заборгованість. Загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором станом на 04 лютого 2014 року становить 43 762,88 доларів США, що складає по курсу НБУ 491 964 гривень 79 копійок. Загальна сума заборгованості складається з наступного: 5332, 58 доларів США, що в еквіваленті становить 59946,73 - заборгованість за тілом кредиту; 2 682,16 доларів США, що в еквіваленті становить 30 151,77 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1427,94 доларів США, що в еквіваленті становить 16052,33 гривень - заборгованість по комісії; 32786,20 доларів США, що в еквіваленті становить 368569,35 гривень - пеня; 1534,00 доларів США, що в еквіваленті становить 17244,61 гривень - штраф. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 68,8 м.кв., яка складається з 3-х кімнат шляхом продажу з укладанням від імен позивача договору купівлі - продажу предмета іпотеки будь - якій особі покупцеві; стягнути судові витрати.

Ухвалою від 22 травня 2014 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

Заочним рішенням від 15 серпня 2014 року було задоволено позов в повному обсязі.

Ухвалою від 10 грудня 2021 року заочне рішення було скасовано та призначено справу до розгляду.

Правонаступник позивача ПАТ КБ «Надра» - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» адвокат О.В.Копійко в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю /оберт а.с. 58 Т.2/.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Юрочкін Ю.В. в судове засідання не з`явився, позовні вимоги не визнав повністю, просить відмовити в задоволенні позову, підтримують раніше наданий відзив на позов /а.с.243-247 Т.1/ згідно якого зазначив, що згідно кредитного договору №8/2005/980-К/1338-ПР від 16 лютого 2006 року укладеного між ПАТ КБ Надра та ОСОБА_1 строк дії договору обумовлений сторонами до 15 лютого 2011 року, а з позовом Банк звернувся до суду 25 квітня 2014 року, у зв`язку з чим на момент звернення позивача до суду з позовом закінчився трирічний строк позовної давності щодо вимог до основного боржника та вимог до поручителя. У своїх позовних вимогах банк необгрунтовано заявив вимоги щодо визначення суми боргу в іноземній валюті, зокрема в сумі - 43762,88 долара США визначивши її в еквіваленті - 491964,79 грн. не на день відповідного платежу у 2006-2011 рр., а на день звернення банку до суду - 25.04.2014 року. Так, Велика Палата Верховного Суду розглянувши справу № 723/304/16-ц у своїй постанові від 23.10.2019 року (пр.№ 14-360цс19), дійшла висновку про те, що «Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Також сума процентів визначена банком в рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки станом на 04 лютого 2014 року, в той час як договір іпотеки закінчився 11 лютого 2011 року, що суперечить висновку, зазначеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10 цс 18) після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Крім того, при розрахунку заборгованості банком не враховано сплив річного строку позовної давності на стягнення пені, яка по факту розрахована за 5 років та становить 368569,35 гривень, що в рази перевищує основну суму заборгованості в розмірі 8014,74 доларів США. Тобто, відповідач просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» та просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, про що є поштове повідомлення /а.с.98 Т.2/.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16 лютого 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8/2005/980-К/1338-ПР, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 15340,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00% річних з кінцевим терміном повернення 15 лютого 2011 року, що підтверджується його копією /а.с.11-12 Т.1/. В забезпечення зобов`язань з повернення кредитних коштів 16 лютого 2006 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 1338-ПР відповідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 68,8 кв.м.,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується його копією /а.с.9-10 Т.1/. Відповідачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлялася досудова вимога про погашення заборгованості /а.с.19 Т.1/, яка становить 43 762,88 доларів США, що складає по курсу НБУ 491 964 гривень 79 копійок. Загальна сума заборгованості складається з наступного: 5332,58 доларів США, що в еквіваленті становить 59946,73 - заборгованість за тілом кредиту; 2 682,16 доларів США, що в еквіваленті становить 30 151,77 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1427,94 доларів США, що в еквіваленті становить 16052,33 гривень - заборгованість по комісії; 32786,20 доларів США, що в еквіваленті становить 368569,35 гривень - пеня; 1534,00 доларів США, що в еквіваленті становить 17244,61 гривень штраф, яка залишилась без задоволення. Згідно до договору про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року за № GL48N718070_I_3 » /а.с.44-47 Т.1/ Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» став правонаступником Публічного Акціонерного Товариства « Комерційний Банк «Надра».

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п.3.3.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли у момент настання строку виконання позичальником зобов`язання, забезпеченні іпотекою за цим договором, вони не будуть виконанні.

Згідно п.1.4 кредитного договору банк надає позичальнику кредит строком до 15 лютого 2011 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором 8/2006/840-К/1338-ПР /а.с.4-8 Т.1/ станом на 03.04.2014 року заборгованість ОСОБА_1 визначена в розмірі 43762,88 долара США, що в еквіваленті становить 491964,79 грн. Загальна сума заборгованості складається з наступного: 5332, 58 доларів США, що в еквіваленті становить 59946,73 - заборгованість за тілом кредиту; 2 682,16 доларів США, що в еквіваленті становить 30 151,77 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1427,94 доларів США, що в еквіваленті становить 16052,33 гривень - заборгованість по комісії; 32786,20 доларів США, що в еквіваленті становить 368569,35 гривень пеня з 03 квітня 2013 року по 02 квітня 2014 року; 1534,00 доларів США, що в еквіваленті становить 17244,61 гривень штраф. Розрахунок заборгованості проведений не на день здійснення платежу у 2006-2011 рр., а на день звернення банку до суду станом на 25.04.2014 року. На день звернення до суду проведений також розрахунок суми відсотків. Пеню також обраховано в період з квітня 2013 по квітень 2014 після закінчення строку дії кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до Постанови Великої Палата Верховного Суду по справі № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року (пр.№ 14-360цс19), зроблений висновок про те, що «Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10 цс 18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Аналогічна правова позиція щодо нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору та застосування загального строку позовної давності викладена у постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 737/771/20, провадження № 61-13219св21.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14- 154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України».

Враховуючи, що позивачем проведено розрахунок заборгованості з порушенням норм діючого законодавства, після закінчення строку дії кредитного договору та пропуску строку позовної давності на стягнення пені, невірно визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті тієї суми, що підлягає сплаті у гривнях, розрахунок здійснено на день звернення до суду, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, оскільки розмір заборгованості в рахунок якої позивач просить звернути стягнення розрахований з порушенням законодавства.

Згідно зі статтями 256,257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.Суд також приймає доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, але в задоволенні позову відмовлено в зв`язку із порушенням позивачем інших норм законодавства.

На підставі ст. 256,257,533, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України, керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60, 158 ч.2, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.07.2022 року.

. Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая