ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м.Суми

Справа №592/13089/21

Номер провадження 22-ц/816/367/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Супруна Дмитра Володимировича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року, в складі судді Князєва В.Б., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 23 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Супруна Д.В., звернулась до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 21 травня 1987 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , який з 01 квітня 2002 року до 15 травня 2014 року перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер від ускладнень, спричинених професійним захворюванням, а за життя він знаходився на обліку в Сумському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області як потерпілий на виробництві внаслідок професійного захворювання та отримував відповідні страхові виплати на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Позивач 06 вересня 2021 року звернулась до відділення Фонду із заявою про призначення на її користь страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка, проте відділення Фонду повідомило її про відсутність підстав для призначення відповідних виплат, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

ОСОБА_1 зазначала, що з моменту укладення шлюбу і до самої смерті її чоловіка вони проживали разом однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та мали спільний бюджет.

Вказувала, що вона з 01 жовтня 2013 року не працює, з 2016 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування, оплата якого забезпечувалась чоловіком, оскільки розмір її пенсії за віком завжди був наближений до мінімальної, а пенсія померлого чоловіка завжди була значно більшою. Станом на квітень 2021 року розмір її пенсії складав 2200 грн на місяць, а пенсія ОСОБА_2 в цей час була втричі більша, крім того, він отримував щомісячну страхову виплату від Фонду, яка станом на квітень 2021 року складала 7500 грн, і сукупний дохід чоловіка становив більше 11000 грн на місяць. Таким чином, основну частину сімейного бюджету позивача складали пенсія та страхові виплати, які отримував її чоловік, тому фактично вона перебувала на його утриманні, отримувала від чоловіка допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області в інтересах Сумського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Супрун Д.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Вказує, що з 01 жовтня 2016 року позивач не працює і з 2016 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування, перенесла не одну дороговартісну операцію, які оплачував чоловік та до дня смерті утримував її, оскільки розмір її пенсії за віком завжди був приближений до розміру прожиткового мінімуму. Основну частину їх сімейного бюджету становив дохід чоловіка і вона фактично перебувала на його утриманні, саме він постійно забезпечував сім`ю продуктами харчування, ліками, оплачував комунальні послуги та всі необхідні витрати.

Вважає, що отримання ОСОБА_1 пенсії у розмірі, близькому до прожиткового мінімуму, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка, дохід якого був постійним і основним джерелом її засобів для існування, що свідчить про її перебування на утриманні чоловіка.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводить, що ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка перебувала на утриманні, оскільки її дохід перевищував встановлений державою прожитковий мінімум. Вказує, що позивачем не надано доказів перебування на утриманні чоловіка, розміру такого утримання, підтвердження, що допомога чоловіка була основним постійним джерелом її існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Супруна Д.В., які підтримали доводи скарги, заперечення проти скарги представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявленого до суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 21 травня 1987 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 (а.с. 9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 листопада 1990 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 10 зв.).

ОСОБА_2 за життя перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», 15 травня 2014 року його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах, ст. 38 КЗпП України (а.с. 14-16).

Згідно з Актом № 23 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 10 березня 2015 року, форма П-4, ОСОБА_2 були встановлені професійні захворювання: ХОЗЛ II ст. пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 18).

28 серпня 2021 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням (а.с. 19).

З копій трудової книжки серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 працювала до 01 жовтня 2013 року (а.с. 11-12).

ОСОБА_1 призначена пенсія за віком з 01 листопада 2013 року (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 ) (а.с. 13).

06 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до відділення Фонду із заявою про призначення на її користь страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка (а.с. 20).

Листом від 14 вересня 2021 року № 3-08-05 відділення Фонду повідомило ОСОБА_1 про те, що не має підстав для призначення на її користь щомісячної страхової виплати у зв`язку зі смертю чоловіка, так як нею не надані документи, які б підтверджували факт перебування її на утриманні померлого чоловіка. Посилаючись на пункт 5.1. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11, у разі відсутності відповідних документів факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється у судовому порядку (а.с. 21).

Згідно з медичними висновками вбачається, що ОСОБА_1 з 2017 року має ряд захворювань та потребує лікування (а.с. 24-28).

Із довідки ГУ ПФУ в Сумській області від 04 жовтня 2021 року вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 становив: з січня 2020 року по березень 2020 року 2000 грн, з травня 2020 року по лютий 2021 року 2100 грн, з березня 2021 року по травень 2021 року 2200 грн (а.с. 22-23).

Із довідки ГУ ПФУ в Сумській області від 22 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 з січня 2020 року по березень 2020 року отримував пенсію в розмірі 2573,05 грн, з травня 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 2855,1 грн, з березня 2021 року по квітень 2021 року у розмірі 3165,27 грн (а.с. 41-42).

За даними довідки про доходи, виданої Сумським відділенням Управління ВД ФСС України у Сумській області вбачається, що ОСОБА_2 отримував страхові виплати з січня 2020 року по лютий 2020 року у розмірі 3193,75 грн, з березня 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 3545,06 грн, з березня 2021 року по квітень 2021 року у розмірі 3935,02 грн (а.с. 43-44).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції, врахувавши, що розмір її пенсії за віком перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму, виходив з того, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту перебування на утриманні померлого чоловіка, не надано жодного доказу на підтвердження факту отримання від чоловіка будь-яких доходів та їх розміру, не доведено, що допомога від чоловіка була основним постійним джерелом засобів для її існування.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком місцевого суду погодитись не може, виходячи з наступного.

За правилом ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що такими непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду.

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для призначення страхових виплат, може бути встановлено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже зазначалося вище, позивач у справі ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та отримує пенсію, розмір якої відповідно до довідки Пенсійного фонду на момент смерті її чоловіка (квітень 2021 року) складав 2200 грн, а розмір пенсії ОСОБА_2 з березня 2021 року складав 3165,27 грн. Крім того, ОСОБА_2 отримував щомісячні страхові виплати в розмірі понад 3500 грн, зокрема з березня 2021 року 3935,02 грн, що підтверджується відповідними довідкою Головного УПФ в Сумській області та довідкою про доходи Сумського відділення Управління ВД ФСС України в Сумській області (а.с. 41-42, 43-44), та відповідачем не спростовано.

Отже, позивачем доведено належними доказами, що розмір щомісячних доходів її чоловіка значно перевищував розмір її доходів, інших утриманців він не мав.

Відповідними консультативними висновками, випискою з історії хвороби підтверджується, що ОСОБА_1 має хворобу серця, перенесла ускладнений гіпертонічний криз та частковий гемофтальм, цефаглгічний синдром (постійні головні болі); проводилося хірургічне лікування ока (а.с. 24-28).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2021 року становив 1769 грн.

Пленум Верховного Суду України в пункті 8 Постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Тобто, в даному випадку, отримання позивачем пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка. Хоча позивач і отримувала пенсію, але вона за розміром була не суттєво більша за прожитковий мінімум, встановлений законодавством, а тому допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що допомога надавалась ОСОБА_2 своїй дружині систематично, носила постійний характер та була її основним джерелом до належного існування, що свідчить про перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 до дня його смерті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту її перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України при задоволенні позову та апеляційної скарги з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 908 грн у відшкодування судового збору за подання позову та 1362 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Супруна Дмитра Володимировича задовольнити.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 (1957 року народження, адреса: АДРЕСА_2 , ІНП: НОМЕР_4 ) перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 від 03.05.2021 року), до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області на користь ОСОБА_1 908 грн у відшкодування судового збору за подання позову та 1362 грн у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина