Справа № 191/2872/20
Провадження № 2/191/962/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новікова Ірина Юріївна, про визнання права власності на частину будинку, в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася, через засоби поштового зв`язку, до суду із позовною заявою, вимоги у якій уточнила 05.11.2021 року, обґрунтовуючи їх тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт за життя він не складав. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.03.2005 року, ОСОБА_5 належить житловий будинок, площею 53,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: жилий будинок А-1, літня кухня Б-1, добудова до літньої кухні б-1, гараж Г-1, сарай Д-1, сарай В-1, погріб П-1, вбиральня Л-1, літній душ З-1, колодязь К-1, огорожа №1,2. Позивач ОСОБА_1 , будучи дочкою померлого ОСОБА_5 , є спадкоємицею першої черги спадкування за законом. Проте, до першої черги також належали: його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто, ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , будучи спадкоємцями першої черги спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , мали кожен право отримати право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживали його дружина ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_2 , отже вони є такими, що прийняли спадщину. 19 грудня 2017 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю. було відкрито спадкову справу №32/2017 за заявою дружини померлого ОСОБА_6 , про прийняття спадщини. 29 травня 2020 року до вказаного нотаріуса звернулася дочка померлого, тобто позивач у справі, ОСОБА_1 , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, але 01 червня 2020 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею, ОСОБА_1 , не надано нотаріусу оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що вона має право у порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на визнання за нею права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла дружина ОСОБА_5 та матір позивача - ОСОБА_6 , якою за життя було подано заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5 , і якій, в порядку ст. 60 СК України, належала Ѕ частина будинку, який є предметом спадкування, а також 1/6 його частина, як спадкоємиці першої черги за законом, право власності щодо якої вона не оформила. 21.12.2017 року ОСОБА_6 складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю., зареєстрований в реєстрі за №456, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які після її смерті подали заяви про прийняття спадщини за заповітом. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право приватної власності на 1/6 частину житлового будинку, площею 53,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: жилого будинку А-1, літньої кухні Б-1, добудови до літньої кухні б-1, гаражу Г-1, сараю Д-1, сараю В-1, погребу П-1, вбиральні Л-1, літнього душу З-1, колодязю К-1, огорожі №1,2, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ; стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати при сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. 00 коп.

До початку проведення судового засіданні позивачем ОСОБА_1 надано заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи без її участі та участі представника.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , до початку проведення судового засідання надав суду заяву, в якій вказав про часткове визнання уточненого позову ОСОБА_1 . Відповідачі згодні з позовом про визнання права власності на 1/6 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами за ОСОБА_1 , але в частині судового збору та витрат на правову допомогу, вимогу не визнали.

Третя особа, в особі приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новікова І.Ю. надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заперечень проти позову не має.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11 грудня 2017 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

Судом встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_7 , за життя, зареєстровано 17.03.2005 року право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: жилого будинку А-1, літньої кухні Б-1, добудови до літньої кухні б-1, гаражу Г-1, сараю Д-1, сараю В-1, погребу П-1, вбиральні Л-1, літнього душу З-1, колодязю К-1, огорожі №1,2, на підставі Свідоцтва про право власності Серії НОМЕР_2 , виданого Іларіонівською селищною радою 17.03.2005 року, на підставі рішення виконкому від 22.02.2005 року, згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2005 року та вказаного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.23, 24).

Зазначене нерухоме майно набуто у власність ОСОБА_7 в період знаходження його у шлюбі з ОСОБА_6 , який зареєстровано між ними 21 лютого 1962 року, відповідно до копії Свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_3 (а.с.64).

Копією спадкової справи №32/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , підтверджено звернення із заявами про прийняття спадщини його дружиною ОСОБА_6 , дочкою ОСОБА_1 , дочкою ОСОБА_2 (а.с. 56, 66, 72).

Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю. 01 червня 2020 року винесено постанову про відмову спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку із ненаданням оригіналу документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.94-95).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно довідки селищного голови Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 19.12.2017 року, підтверджено, що ОСОБА_5 дійсно зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з дружиною ОСОБА_6 , дочкою ОСОБА_2 , онуком ОСОБА_3 , онукою ОСОБА_4 (а.с.58).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , спадкоємцями першої черги за законом є його дружина ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_2 , які на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, та дочка ОСОБА_1 , якою подано у визначений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Крім того, суд зазначає, що при розподілі часток трьох спадкоємців першої черги за законом у спадщині, після смерті ОСОБА_5 , враховується право його дружини ОСОБА_6 , згідно ст. 60 СК України, на Ѕ частину будинку з господарським будівлями та спорудами, виходячи з дати набуття його у власність ОСОБА_5 17.03.2005 року, тобто в період шлюбу з ОСОБА_6 , що зареєстрований 21.02.1962 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла. Нею за життя складено заповіт, посвідчений 21.12.2017 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою І.Ю., на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.199).

Тому, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність права спадкоємиці першої черги, в порядку спадкування за законом ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на спадкування 1/6 частки нерухомого майна, а саме: житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з метою відновлення порушених спадкових прав позивача ОСОБА_9 та, відповідно, відновлення її законних прав, що відповідає принципу верховенству права, врахувавши позицію відповідачів про визнання позову в цій частині, суд вважає, що позовні вимоги спадкоємця-позивача першої черги в порядку спадкування за законом ОСОБА_9 підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Щодо розподілу судових витрат у справі, суд виходить з наступного.

На не погодження відповідачів із розподілом судових витрат, відповідно до п. п.6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, саме суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

За ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи предметом уточненого позову ОСОБА_1 було визначено визнання за нею право власності на частину нерухомого майна, з чим відповідачі погодилися, визнавши його.

Тому, суд, вважає необхідним здійснити стягнення з кожного з відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь позивача ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 280 грн. 27 коп., оскільки солідарне стягнення не допускається.

З урахуванням ч. 3 ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги складність справи, тривалість її розгляду, на що вплинула неналежна позовна вимога ОСОБА_1 , уточнена нею більш як через рік розгляду справи в суді, доцільним є часткове стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1223, ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право приватної власності на 1/6 частку житлового будинку, площею 53,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: жилого будинку А-1, літньої кухні Б-1, добудови до літньої кухні б-1, гаражу Г-1, сараю Д-1, сараю В-1, погребу П-1, вбиральні Л-1, літнього душу З-1, колодязю К-1, огорожі №1,2, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Дніпропетровськ, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_4 , виданий 10 березня 2004 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Придніпровськ Дніпропетровської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_6 , виданий 22 червня 2000 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, судовий збір у сумі 280 (двісті вісімдесят) грн. 27 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка народився ІНФОРМАЦІЯ_11 у с. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_7 , виданий 10 березня 2004 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Придніпровськ Дніпропетровської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_6 , виданий 22 червня 2000 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, судовий збір у сумі 280 (двісті вісімдесят) грн. 27 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 у селищі Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_9 , виданий 20 грудня 2016 року Синельниківським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_10 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Придніпровськ Дніпропетровської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_6 , виданий 22 червня 2000 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, судовий збір у сумі 280 (двісті вісімдесят) грн. 27 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя А. В. Твердохліб