Справа № 523/1223/22
Провадження №2/523/2518/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Дашковської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить встановити факт належності ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про право власності на житло, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 18.02.2002р. за № 168273, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за №12-23731, визнавши за нею право власності на 1/5 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з вказаної вище частини нерухомого майна. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, втім їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у правовстановлюючому документів на квартиру замість по батькові ОСОБА_4 було записано « ОСОБА_5 ». Наявність таких обставин позбавляє її право реалізувати свої спадкові права. Посилаючись на вказане позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з`явилась, направила заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи у її відсутність.

Відповідачі у судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявні заяви в яких вони просять провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.02.2002р. Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради ОСОБА_4 належить на праві власності 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 05.11.1965року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Одеським міським відділом державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі а/з про смерть № 6093.

Згідно довідки про зняття з реєстрації місця проживання осіб ОСОБА_4 був знятий з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1 , в якій був зареєстрований з 09.02.1972року.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із зазначеної вище частки квартири.

Згідно копії спадкової справи № 745/2021р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у встановлений шестимісячний строк, із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого - ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , діти померлого, як спадкоємці першої черги, звернулись до нотаріуса із заявами, в яких відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , матеріали спадкової справи не містять та судом не встановлено.

Відтак, судом досліджується питання про встановлення факту належності померлому правовстановлюючого документу, що є наслідком можливого прийняття спадщини ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги в силу ст.1261 ЦК України, якою встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, надані з боку позивача, на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що факт належності правовстановлюючого документу на квартиру померлому ОСОБА_4 , доведений з огляду на таке.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 постійно, а саме з 09.02.1972 року по день смерті, був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Під час свого проживання ОСОБА_4 , а також інші члени його сім`ї звернулись до органу приватизації із заявами про приватизацію згаданої вище квартири.

Розпорядженням органу приватизації від 18.02.2002р. №168273 виданого на ім`я ОСОБА_4 було прийнято рішення про передачу квартиру у спільну часткову власність родини ОСОБА_4 .

Згідно відповіді КП «Міське агентство з приватизації житла» від 20.09.2021р. №255-п/01-07 було підтверджено, що під час оформлення приватизаційних документів на квартиру по батькові ОСОБА_4 було помилково записано « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_7 ».

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості, то слід заначити наступне.

Як убачається з постанови державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 17.11.2021р. ОСОБА_8 , підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 є неправильне написання по батькові спадкодавця ОСОБА_4 у свідоцтві про право на житло. Наявність відкритої спадкової справи до майна ОСОБА_4 , вказує на те, що ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину (ст.1269 ЦК).

Посилаючись на зазначені вище обставини позивач вважає, що позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом порядку, а відтак має право на захист своїх прав в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вказані вище норми, слід дійти висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, такі перешкоди є непереборними, які неможливо усунути не інакше, як в судовому поряду. При цьому, суд наголошує, що відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

Підстава, за якою ОСОБА_1 було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, усунуто даним рішенням суду. Відтак, вона не позбавлена права в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове нерухоме майно, в порядку спадкування за законом є передчасними, а відтак не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити належності ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на підставі розпорядження від 18.02.2002р. за № 168273, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за №12-23731, яким посвідчено право спільної часткової власності на 1/5 частку квартири ОСОБА_4 .

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повен рішення суду складено 12 травня 2022р.

Суддя