Справа № 383/89/22
Номер провадження 2/383/127/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/89/22 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву б/н від 25.11.2020 року, згідно якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 14.12.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 12518,50 грн., що складається з наступного: 10044,66 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2473,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2022 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача (а.с.35).

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду заяв чи клопотань не надійшло. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.11.2020 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання 25.11.2020 р. відповідачем ОСОБА_1 . Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана відповідачем простим електронним підписом стилусом на планшеті у відділенні Банку (а.с.12-19).

На підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 позивачем також надано виписку за договором №б/н за період 25.11.2020 17.12.2021 рік (а.с.9), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.10), довідку про видані за договором картки клієнту (а.с.11), та розрахунок заборгованості з яких вбачається, що остання сума погашення боргу відповідачем була здійснена 13.03.2021 року (а.с.7-8).

Згідно копії паспорта споживчого кредиту від 25.11.2020 року, який підписаний ОСОБА_1 сторони погодили основні умови кредитування, строк договору 12 місяців з пролонгацією, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); процентна ставка у пульговий період, відсотків річних -0,00001%; процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних за користування кредитом у розмірі 42,00%; відсотки при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84% (а.с.20-21).

Але, суд встановив, що надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними (а.с. 22, 23-24).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого за кредитним договором б/н від 25.11.2020 року станом на 14.12.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 12518,50 грн., що складається з наступного: 10044,66 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2473,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ «Приват Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що саме надані позивачем на підтвердження позовних вимог витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг б/н від 25.11.2020 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приват Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч.6 ст.81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

Отже, оскільки додані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а відтак вони не є належними доказами у справі.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься копія паспорта споживчого кредиту (де викладена інформація про умови кредитування), підписаний від імені ОСОБА_1 , сторони погодили основні умови кредитування, процентна ставка у пульговий період , відсотків річних -0,00001%; процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних за користування кредитом у розмірі 42,00%; відсотки при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84% (а.с.20-21), який розцінюються судом як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 25.11.2020 року шляхом підписання заяви-анкети, а тому є підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, порядок їх нарахування та встановлення відповідальності за невиконання умов договору.

Враховуючи те, що заява № б/н від 25.11.2020 року була власноручно підписана сторонами стилусом на екрані електронного сенсорного пристрою (планшет), після чого зображення власноручного підпису переведено у цифрову форму та відображено у договорі, такий підпис вважається електронним підписом - цифровим власноручним підписом.

Відповідно до ст. ст. 7, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Враховуючи вищевикладене власноручний підпис на планшеті є особливим видом власноручного підпису.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 25.11.2020 року у розмірі 12518,50 грн., що складається з наступного: 10044,66 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2473,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в загальній сумі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 14.12.2021 року, за кредитним договором №б/н від 25.11.2020 року в загальній сумі 12518,50 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень 50 копійок) та судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (окрім відповідача).

Заочне рішення може бути переглянуте Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга або, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, поштовий індекс 01001.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 26.08.2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 17.05.2022 року.

Суддя І. М. Адаменко