Справа № 134/1790/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 травня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Отіча В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації земельної ділянки, третя особа на стороні співвідповідачів, яка не заявляє самостійних вимог державний реєстратор Загоруйко Марина Андріївна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації земельної ділянки, третя особа на стороні співвідповідачів, яка не заявляє самостійних вимог державний реєстратор Загоруйко М.А.

У даному позові позивачка просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації № 95 від 11 червня 2013 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6563951, видане 20 липня 2013 року на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0303, скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки за ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4578 га, кадастровий номер 050010012, розташована на території Красносільської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 205762, виданого 23 березня 2005 року на підставі розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації від 21 вересня 2004 року № 210.

Позивачка вказує, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки проживала спільно з батьком на день його смерті.

Однак, під час виготовлення технічної документації на спадкову земельну ділянку з`ясувалося, що на земельній ділянці, яка належала ОСОБА_3 , була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0303. Дана земельна ділянка оформлена за ОСОБА_2 відповідно до рішення Крижопільського районного суду від 11 квітня 2012 року, яким було визнано за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,98 га в КСП «Красносільське» в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Для того, щоб захистити своє право власності на земельну ділянку, позивачка не може вчиняти дії щодо виготовлення технічної документації тощо, а тому необхідно спочатку скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 січня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою залишено без розгляду відзив на позовну заяву, поданий Тульчинською районною державною адміністрацією Вінницької області.

Представник позивачки адвокат Глушков І.П. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує.

Співвідповідачка ОСОБА_2 також подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник співвідповідача - Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області у відзиві просив розглянути справу без його участі за наявними у справі документами.

Третя особа державний реєстратор Загоруйко М.А. подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Частиною 5 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 2, 5 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красносілка Крижопільського району Вінницької області помер батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4578 га, кадастровий номер 050010012, розташована на території Красносільської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 11 березня 2020 року, свідоцтвом про народження позивачки та її свідоцтвом про укладення шлюбу, з якого вбачається, що вона у зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 205762, виданим 23 березня 2005 року на підставі розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації від 21 вересня 2004 року № 210 на ім`я ОСОБА_3 , довідкою, виконавчого комітету Красносільської сільської ради Крижопільського району Вінницької області за № 595 від 17.11.2020 року, про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки, виданої відділом Держгеокадастру № 3 у Тульчинському районі, земельна ділянка площею 1,4578 га, з кадастровим номером :05:001:0012, яка посвідчена Державним актом серії ВН № 205762 від 23 березня 2005 року, виданим на ім`я ОСОБА_3 , в базі даних АС ДЗК відсутня. Згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» та постанови КМУ № 1051 «Про порядок ведення Державного земельного кадастру», програмним забезпеченням Державного земельного кадастру реєстрацію даної земельної ділянки було визначено з помилкою за ОСОБА_2 , присвоєно кадастровий номер :05:001:0303, площа 1,4578 га.

Позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_3 та під час виготовлення технічної документації на спадкову земельну ділянку з`ясувалося, що на земельній ділянці, яка належала ОСОБА_3 , була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0303, яка оформлена за співвідповідачкою ОСОБА_2 .

Згідно інформації відділу Держгеокадастру № 3 у Тульчинському районі земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 , було помилково зареєстровано за ОСОБА_2 .

У зв`язку з допущенням вищевказаної помилки при реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та невідповідністю даним про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, позивачка позбавлена можливості права користуватися та розпоряджатися належним їй майном, зокрема, існування оспорюваного свідоцтва обмежує право позивачки в оформленні правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку.

Отже, набуття права власності на земельну ділянку, яка на законних підставах перебуває у власності іншої особи, є прямим порушенням прав такої особи на належне користування та розпорядження нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників, зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6563951, виданого 20 липня 2013 року на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0303, та скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки за ОСОБА_2 .

Разом з тим, щодо вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації № 95 від 11.06.2013 року, суд дійшов висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Розпорядженням голови Крижопільської районної державної адміністрації № 210 від 21.09.2004 року було затверджено протоколи районного відділу земельних ресурсів про розподіл земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) на території Красносільської та Куницької сільських рад та зобов`язано видати державні акти на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) згідне визначеними додатками. Окрім того, даним розпорядженням було зобов`язано Крижопільський районний відділ земельних ресурсів виділити земельні ділянки в натурі.

Відповідно до додатку № 2 вказаного вище розпорядження ОСОБА_3 , спадкоємцем якого є його дочка позивачка ОСОБА_1 , передано у власність земельну ділянка в розмірі 1,4578 за № 12.

В подальшому розпорядженням голови Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області за № 95 від 11.06.2013 року затверджено технічну документацію із землеустрою по відновленню меж земельні ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виготовлену державним підприємством «Вінницький науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою» і господарським товариством з обмеженою відповідальністю «Символ», з урахування погоджень установ і організацій, які здійснюють контроль за використанням та охороною земель. Особам, технічна документація яких затверджена, для реєстрації земельних ділянок рекомендовано звернутися до відділу Держземагентства у Крижопільському районі, а для отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно (витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) - до реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції.

Тобто, під час затвердження технічної документації із землеустрою Крижопільській районній державній адміністрації не було відомо, що виділена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_2 вже зареєстрована та має кадастровий номер, на неї виданий Державний акт.

Отже, розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації № 95 від 11.06.2013 року є законним і обґрунтованим, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0303, індексний номер 6563951, видане 20 липня 2013 року на ім`я ОСОБА_2 .

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0303 за ОСОБА_2 .

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Тульчинська районна державна адміністрація, місцезнаходження: Вінницька область, Тульчинський район, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 1, .

Третя особа: державний реєстратор Загоруйко Марина Андріївна, місцезнаходження: вул. Благовіщенська, 51, с. Городківка Тульчинського району Вінницької області.

Суддя: