Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - ЧАЙКІНА І.Б., за участю: секретаря судового засідання ЛЕОНІДОВОЇ К.А., представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги зустрічний позов ОСОБА_4 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості, просили стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.08.2018 року по 31.10.2021 року в сумі 5860 гривень 67 копійок, суму індексу інфляції 653 гривні 05 копійок та три відсотки річних в сумі 253 гривні 06 копійки, всього 6 766 гривень 78 копійок., а також судові витрати. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з 01 квітня 2013 року по теперішній час. Відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , є власниками квартири АДРЕСА_2 . В період з 01.08.2018 року по 31.10.2021 року ТОВ «Житлокомцентр» надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але відповідачі не в повному обсязі проводили оплату, в результаті чого утворилась заборгованість, станом на 01.11.2021 року в сумі 5860 грн. 67 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, також у зв`язку із невиконанням останніх обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них суму індексу інфляції 653 гривні 05 копійок та три відсотки річних в сумі 253 гривні 06 копійки, а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 08 грудня 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги зустрічний позов ОСОБА_4 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди та постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 посилався на те, що він не має цивільних правовідносин з ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» та не отримує від них будь-яких послуг, а тому заявлені вимоги про стягнення заборгованості є безпідставними. Зазначив, що є потерпілим через незаконні дії ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», оскільки товариство вимагає з нього грошові кошти. Вказав, що будь якими послугами ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» він не користувався і не користується, надання цих послуг не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами. Просив стягнути з ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР»: (а) матеріальну шкоду щодо недотримання житлово комунальних послуг відповідно до порушених прав як позивача; (б) матеріальну шкоду 32 500 грн.; (в) визнати факт відсутності правових відносин між правовласником квартири АДРЕСА_2 громадянином Держави Україна ОСОБА_5 та юридичною особою ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНРТ» та заборонити товариству втручатися в мережу життєзабезпечення правовласників/громадян квартири 37.

ОСОБА_2 16 травня 2022 року подав до суду заяву, в якій просив постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого статтею 182 КК України, яку надіслати до правоохоронних органів для вжиття відповідних заходів. Зобов`язати ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" знищити всю наявну у них інформацію, яка його стосується, захистивши право на невтручання в особисте і сімейне життя.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача ТОВ «Житлокомцентр» Зарівна С.В. в судовому засіданні підтримала первісний позов та просила його задовольнити. В задоволенні зустрічного просили відмовити у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, будь яких клопотань на адресу суду не направила.

Відповідач ОСОБА_2 проти первісного позову заперечував в повному обсязі з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, просив задовольнити зустрічний.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

За правилами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та УПРАВЛІННЯМ БЛАГОУСТРОЮ ТА ЖИТЛОВОЇ ПОЛІТИКИ ВИКОНКОМУ МІСЬКРАДИ МІСТА КРИВОГО РОГУ, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), зокрема будинком АДРЕСА_1 . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року - безстроково (а.с. 14-21).

За надані послуги позивач здійснював нарахування оплати згідно тарифів, встановлених рішенням КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ № 415 від 14 грудня 2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Жовтневого району м. Кривого Рогу», рішення КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ № 181 від 12 квітня 2017 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР».

В довідковій інформації ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ зазначено, що відповідачі ОСОБА_3 (з 18.06.2010 року) та ОСОБА_2 (з 18.06.2010 року) по теперішній час мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 70, 71)

Відповідно до виписки з фінансового особового рахунку № НОМЕР_1 від 19.10.2021 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 13) .

ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» нараховував щомісяця з 01.08.2018 року по 31.10.2021 року відповідачам плату за надані послуги з управління та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку, та інших послуг, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_3 , на влощу 53,55 м2 та передбачених Рішенням Криворізької міської ради № 415 від 14.12.2011 року , Рішенням Криворізької міської Ради № 181 від 12.04.2017 року.

Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 31 липня 2020 року виданий судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги утримання будинків і споруд та при будинкових територій за період з 01.08.2018 року по 30.06.2020 року. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2020 року за заявою ОСОБА_2 судовий наказ скасовано ( а.с.7)

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII набув чинності 09 листопада 2017 року на підставі якого втратив чинність Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

В порядку п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону

Статтею 10 зазначеного Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вимог ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12).

В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа N 642/8210/16-ц , провадження N 61-7787св18) йдеться мова про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг.

Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Саме про це йдеться мова в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачем наданих позивачем житлово-комунальних послуг з управління і утримання будинків та прибудинкової території за період з 01 серпня 2018 року по 31 жовтня 2021 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з серпня 2018 року по жовтень 2021 особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 на площу 53,55 м2 за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, заборгованість станом на жовтень 2021 року складає 5860, 67 гривень (а.с.9).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15).

З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повинні сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, що складає за період з серпня 2018 року по жовтень 2021 року суму індексу інфляції 653, 05 гривень та три відсотки річних в сумі 253, 06 гривень.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідачами не надано власного розрахунку заборгованості та не спростовано розрахунок заборгованості, наданого позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 вказував на те, що витрати, на які посилається позивач, не підтверджені будь-якими актами виконаних робіт. Це стосується витрат на прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, ремонтних робіт, тощо.

Разом з тим, позивачем було надано до позовної заяви наряди-завдання, інформацію про витрати на утримання будинку, калькуляції, роз`яснення про нарахування послуги з освітлення місць загального користування тощо (а.с. 22-62).

При цьому, відповідачами за первісним позовом не було надано доказів, які б підтверджували його звернення до позивача із заявами або скаргами щодо не надання чи неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та/або включення в розрахунки послуг, які не надаються позивачем.

Твердження відповідача про відсутність укладеного між сторонами договору не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних, так як споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

ЩОДО ЗУСТРІЧНОГО ПОЗОВУ.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти позовних вимог ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» з тих підстав, що відсутній договір на послуги, які надає підприємство.

Однак суд зауважує, що відсутність в матеріалах справи укладеного між ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 договору про надання послуг не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідачів від обов`язку внесення оплати за надані йому та спожиті послуги, на чому також ґрунтуються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15.

ОСОБА_2 стверджує, що не отримував будь-яких послуг від ТОВ «Житлокомцентр».

Стаття 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт - претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Відповідно до статті 28 даного Закону України оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, що надаються у багатоквартирному будинку на підставі індивідуальних договорів, виклик виконавця для перевірки кількості та якості наданих комунальних послуг, підписання акта-претензії, відібрання проб здійснюються співвласником - стороною договору або його представником.

На вимогу співвласника - сторони договору в перевірці кількості та якості наданих комунальних послуг беруть участь представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель, якщо управління багатоквартирним будинком здійснює відповідно об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель, які в такому разі також підписують акт-претензію.

У разі неприбуття представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управителя на вимогу співвласника для участі в перевірці кількості та якості наданих комунальних послуг в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт - претензію така відмова не є перешкодою для проведення перевірки кількості та якості наданих комунальних послуг та/або підписання акта-претензії. Інформація про відмову зазначається в акті - претензії.

За письмовою заявою співвласника управитель має право діяти від імені та в інтересах співвласника як його представник у відносинах з виконавцями комунальних послуг. У такому разі застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, які надаються у багатоквартирному будинку на підставі договору, укладеного між виконавцем таких послуг та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку як колективним споживачем, виклик виконавця для перевірки кількості та якості наданих послуг, підписання акта - претензії, відібрання проб здійснюється представником об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Співвласники беруть участь у перевірці за бажанням.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Однак, стороною відповідача не надано доказів того, що вони зверталися з письмовою заявою до ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» з претензією про ненадання послуг з управління багатоповерховим будинком, будь яких актів щодо не надання послуг до суду стороною відповідача не надано.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» матеріальної шкоди (реальні збитки) щодо неотримання житлово-комунальних послуг відповідно до порушених прав, як споживача не підлягають задоволенню.

ЩОДО МОРАЛЬНОЇ ШКОДИ.

За правилами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із наявних матеріалів справи не вбачається що відповідачем за зустрічним позовом безпідставно не надаються або надаються не в повному обсязі та відповідної якості житлово-комунальні послуги зустрічним позивачам.

Так в матеріалах справи відсутній акт-претензія щодо ненадання або неналежне комунальних послуг.

ОСОБА_2 не звертався до органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізують державну політику у сфері житлово-комунального господарства, які могли б підтвердити порушення його прав як споживача комунальних послуг.

Враховуючи відсутність належних, допустимих, достовірних доказів порушення права позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом, а також відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" та заявленою позивачем шкодою, в тому числі і репутаційного характеру та у вигляді неотримання субсидій, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог зустрічного позову щодо захисту прав споживачів та встановлення вини ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" у відсутності договірних відносин.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний задоволенню не підлягає.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача за первісним позовом, що позивачем незаконно використано персональні дані.

Стаття 11 Закону встановлює наступне, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя у зв`язку з обробкою персональних даних. Окремі питання, пов`язані з обробкою персональних даних, розглянуті у листі Державної служби України з питань захисту персональних даних від 27.02.2012 року № 10/594-12. Зі змісту якого, випливає, то отримання від суб`єктів персональних даних письмової згоди на обробку їх персональних даних в процесі споживання такими суб`єктами житлово-комунальних послуг не є обов`язковим, оскільки дозвіл па обробку їх персональних даних виконавцем або виробником відповідних послуг, наданий законом виключно для здійснення його повноважень, що свідчить про те, що ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" не порушувало права боржників, та не втручалось в їх особисте життя.

За таких обставин, підстав для постановлення окремої ухвали по факту незаконного збирання, зберігання та розповсюдження персональних даних про відповідача суд не вбачає, а отже у цьому клопотанні слід відмовити.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що обставини зазначені у первісному позові знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а зустрічні вимоги є необґрунтованими та не доведеними.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за доцільне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір сплачений при поданні первісного позову у розмірі 2270 гривень, тобто по 1135 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 66, 68, 160 ЖК України, ст. ст. 322, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали відмовити.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» заборгованість з управління та утримання будинків і споруд та прибуткових територій за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01.08.2018 року по 31.10.2021 року в сумі 5860 гривень 67 копійок, суму індексу інфляції 653 гривні 05 копійок та три відсотки річних в сумі 253 гривні 06 копійки, всього 6 766 гривень 78 копійок.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 гривень 00 копійок, тобто по 1135 грн. 00 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», місцезнаходження: 50014, місто Кривий Ріг, вул. Руденка, буд. 2;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 20 травня 2022 року.

Суддя: І. Б. Чайкін