1Справа № 2-1900/2010 4-с/335/9/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Крамаренко І.А., при секретарі Деркач А.А., розглянувши скаргу ТОВ «Сіндекс Ріел» на бездіяльність головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш Ольги Сергіївни, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ТОВ «Сіндекс Ріел», в особі директора Дмитрієвої Н.П., на бездіяльність головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш Ольги Сергіївни, відповідно до якої просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця, яка полягає у не знятті арешту з об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ТОВ «Сіндекс Ріел», накладений постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції Павлика І.С. від 29.03.2010 на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2010 у цивільній справі за №2-1900/2010 (№22-1898/2010) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Сіндекс Ріел», про стягнення суми боргу, та зобов`язати головного державного виконавця Гайдаш О.С. зняти арешт з об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаргу мотивовано тим, що у провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №2-1900/2010 (№ 22-1898/2010) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Сіндекс Ріел», про стягнення суми боргу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2010 у цій справі було задоволено заяву позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, зокрема, нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання зазначеної ухвали Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 19.03.2010 про забезпечення позову, постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Павлика І.С. від 29.03.2010 було накладено арешт на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на момент постановлення вказаної ухвали про забезпечення позову ОСОБА_2 вже не був власником цього нежитлового приміщення, оскільки воно належало (і належить до цього часу) на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіндекс Ріел».

З цієї підстави ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2010 про забезпечення позову була оскаржена ТОВ «Сіндекс Ріел» в апеляційному порядку. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2010 апеляційну скаргу ТОВ «Сіндекс Ріел» було задоволено. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2010 скасовано в частині накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та знято арешт з цього нерухомого майна. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказану ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2010 було направлено на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби.

У грудні 2021 року під час отримання нотаріальних послуг ТОВ «Сіндекс Ріел» стало випадково відомо, що арешт, накладений вищезазначеною постановою державного виконавця від 29.03.2010, на належне ТОВ «Сіндекс Ріел» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 до цього часу не знятий.

Після цього, ТОВ «Сіндекс Ріел» направлено на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копію ухвали апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2010, для вчинення дій, передбачених ст. 59 Закону щодо зняття арешту з вказаного майна.

Однак, 12.01.2022 ТОВ «Сіндекс Ріел» отримано повідомлення від 04.01.2022 № 191 головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш Ольги Сергіївни про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на п. 6 частини четвертої статті 4 Закону.

Вважає бездіяльність державного виконавця, яка полягає у не вчиненні дій щодо зняття арешту з вказаного майна протиправною, та такою, що порушує права підприємства.

Вивчивши подану скаргу, дослідивши матеріали додані до скарги, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2022, щодо нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , внесено відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта, а саме: арешт нерухомого майна, який зареєстровано 29.03.2010 на підставі постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Павлика І.С. про арешт майна божника та оголошення заборони його відчуження від 29.03.2010. (а.с.5,6).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2010 у справі за №22-1898/2010 ухвалено: апеляційні скарги ТОВ «Сіндекс Ріел» - задовольнити. Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2010 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу скасувати. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2010 року скасувати в частині накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою АДРЕСА_1 , та зняти арешт з цього нерухомого майна. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.7,8).

Відповідно до повідомлення головного державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш О.С. від 04.01.2022, повернуто виконавчий документ (ухвала апеляційного суду Запорізької області №22-1898/2010) виданий 24.12.2021 стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.9).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Таким чином, підставою для повернення виконавчого документу, у даному випадку, стало те, що виконавчий документ не відповідав вимогам передбаченим ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, скаржником не надано суду достатніх та належних доказів, які б свідчили про те, що при зверненні до виконавчої служби виконавчий документ відповідав вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а також не доведено в чому полягає бездіяльність державного виконавця.

При цьому, суд констатує, що такі дії державного виконавця, як повернення виконавчого документу, про що державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу від 04.01.2022, не може свідчити про його бездіяльність, на неправомірність якої вказує представник ТОВ «Сіндекс Ріел», оскільки діяння особи виявляються у вчиненні нею активних вольових дій (дія), що і відбулося у даному випадку, а бездіяльність виявляється в пасивному вольовому поводженні, в утриманні від вчинення дій (бездіяльність), які зобов`язана була вчинити особа.

Враховуючи викладене, аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють порядок відкриття виконавчого провадження/повернення виконавчого документу державним виконавцем, обов`язки державного виконавця, які зобов`язують його прийняти до виконання виконавчий лист або повернути виконавчий документ, який, у даному випадку не відповідав вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», відсутність достатніх доказів, що виконавчий документ було подано у відповідності до Закону, відсутність бездіяльності державного виконавця, суд приходить до висновку, що факти викладені у скарзі ТОВ «Сіндекс Ріел», не знайшли своє підтвердження про бездіяльність державного виконавця, оскільки державний виконавець діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Отже, скаржником не доведено, що дії державного виконавця Гайдаш О.С. при поверненні виконавчого документу суперечили вимогам чинного законодавства, та судом не встановлено бездіяльності державного виконавця, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної скарги.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ТОВ «Сіндекс Ріел» на бездіяльність головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гайдаш Ольги Сергіївни - залишити без задоволення.

Повний текст ухвали суду складено 17 травня 2022 року.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Крамаренко