Справа № 172/1026/21
Провадження № 2/172/456/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.07.2018 року о 21:30 год. на 4 колії залізничної станції Дніпро-Головний вантажний потяг скоїв наїзд на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який внаслідок отриманих травм помер. 23.07.2018 року за фактом настання цієї події було внесено відомості до ЄРДР за № 0000227 та розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого від 21.08.2018 року кримінальне провадження було закрито. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 388/НЕ/1559/245 від 15.08.2018 року, смерть ОСОБА_2 настала від сумісної тупої травми тіла з грубим порушенням анатомічної цілісності життєво важливих органів. Всі виявлені при експертизі тілесні ушкодження знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того, у довідці про причину смерті № 388/Н від 29.10.2018 року також зазначено, що пішохід був травмований при зіткненні з потягом. Таким чином, між наїздом на ОСОБА_2 (дією джерела підвищеної небезпеки) та смертю останнього наявний причинно-наслідковий зв`язок. У зв`язку з вказаним позивачці, яка є матір`ю загиблого, завдана моральна шкода, що полягає в наступному. Вона сама виховувала сина, без чоловічої підтримки, син був її опорою, надав фізичну та фінансову допомогу, оскільки вона хворіє та живе на пенсію. Втрата сина зруйнувала її нормальне життя і зробила її самотньою і беззахисною у похилому віці. Вона була близька із сином, вони разом проживали, постійно спілкувалися, отримували підтримку та допомагали одне одного. Загиблий не був одружений та не мав дітей, тому його сім`єю була лише матір. Особливих страждань їй завдає той факт, що син загинув насильницькою смертю і був похований не у рідному селі, а в м. Дніпро, бо коштів щоб перевезти тіло сина, у неї не було. Втрата сина є однозначно передчасною, оскільки на момент смерті йому було лише 31 рік і будь-яких передумов до його смерті не було. Раптово втративши сина, вона втратила і можливість мати онуків. Зазначає, що втрата матір`ю своєї дитини є найтяжчою втратою, тому це непоправна подія в її житті і встановити ціну людського життя неможливо, як і не можливо точно оцінити завдану моральну шкоду. З урахуванням наведеного, невідновності заподіяної шкоди, її тривалості та глибини страждань, вона оцінює розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у грошовому еквіваленті 300000,00 грн., що є розумним і справедливим розміром заподіяної шкоди, який зможе хоча б частково допомогти в організації свого життя після тяжкої втрати.

Просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану смертю сина в розмірі 300000,00 грн.

Ухвалою судді від 22.12.2021 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2018 року на 4 колії залізничної станції Дніпро-Головний вантажним потягом смертельно травмовано ОСОБА_2 , яке було отримане внаслідок недбалості та необережного поводження на залізниці. В постанові про закриття кримінального провадження від 21.08.2018 року слідчим встановлено, що в діях машиністів поїзду відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України і провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Місцем пригоди є 4 колія залізничної станції Дніпро-Головний і зазначена ділянка не являється пішохідною, а є зоною підвищеної небезпеки і перебування на ній сторонніх громадян категорично заборонено. Відповідно до п. 2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті, пішоходам забороняється ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше п`яти метрів. Таким чином, грубе порушення потерпілим вимог вказаних Правил, призвело до його смертельного травмування. Вважає, що позивачкою не надано доказів, якими підтверджується розмір завданої моральної шкоди саме у сумі 300000,00 грн. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. зазначає, що позивачкою не надано доказів, понесених нею таких витрат, зокрема, в матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт та квитанція про оплату професійної правничої допомоги.

09.03.2022 року представник відповідача ОСОБА_3 надала суду клопотання про відкладення розгляду справи до усунення обставин, зазначених у рішенні Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 року або про розгляд можливості зупинення провадження у справі, а також зазначила, що АТ «Українська залізниця» знаходиться в стані простою, на підтвердження чого надала копію наказу № 72/Н від 25.02.2022 року.

Щодо заявленого клопотання суд зазначає, що положення статей 223, 251, 252 ЦПК України містять вичерпні переліки підстав, за якими суд відкладає розгляд справи, зобов`язаний і відповідно має право зупинити провадження у справі. Серед цих підстав відсутні підстави, пов`язані з введенням воєнного стану.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі Васильківський районний суд Дніпропетровської області продовжує забезпечувати здійснення правосуддя на території, на яку розповсюджується юрисдикція даного суду з дотриманням вимог чинного цивільного процесуального законодавства.

Крім того, бере до уваги те, що представником відповідача у даній справі Акціонерного товариства «Українська залізниця», є адвокати Боголіп Ю.В. та Серьогіна С.В., що підтверджується копіями довіреностей, посвідчених 23.12.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області і даних про те, що вказані особи є працівниками АТ «Українська залізниця» в матеріалах справи немає, тому не зрозуміло яким чином зазначених осіб, які є адвокатами, стосується наказ № 72/Н від 25.02.2022 року про запровадження режиму простою працівників регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Таким чином, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, суд зазначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з вимогами статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Так, представником позивача подано до суду позовну заяву з відповідними позовними вимогами, а відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому викладені всі доводи та аргументи щодо предмета спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що неявка сторін та їх представників в судове засідання, які належним чином повідомленні про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, а враховуючи надані сторонами заяви по суті справи та долучені до них докази, і відсутність інших заяв чи клопотань щодо предмета позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у вказаній справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 4 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Особливістю деліктних відносин є необхідність наявності всіх складових для відповідальності, а відсутність хоча б однієї складової, виключає таку відповідальність. Відшкодування моральної шкоди закон пов`язує з такими елементами як шкода, неправомірні (протиправні) дії заподіювача шкоди, вина особи, яка завдала шкоду та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Сукупність цих умов і є підставою для покладання на особу цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди. Ці умови є загальними умовами для виникнення зобов`язань із заподіяння шкоди тому, що їх сукупність вимагається у всіх випадках, окрім тих, які спеціально передбачені у законі.

Зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала .

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Постановою слідчого від 31.08.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000227, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України встановлено, що 22.07.2018 року о 21:30 год. на 4 колії залізничної станції Дніпро-Головний вантажним потягом смертельно травмовано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цією ж постановою встановлено й те, що за весь час слідування поїзду № 9204 на дільниці «ВерхівцевеНижньодніпровськ-Вузол» будь-яких сторонніх осіб помічено не було, екстрене гальмування не застосовувалося, по станції Дніпро-Головний вказаний поїзд прослідував при швидкості 42 км/год на зелений сигнал локомотивного світлофора. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що смертельне травмування ОСОБА_2 отримано внаслідок особистої недбалості та необережного поводження на залізниці, а в діях працівників залізничного транспорту машиністів потягу № 9204 відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

Таким чином, позивачем доведено наявність заподіяної шкоди, однак не доведено наявність неправомірних (протиправних) дій відповідача, що є обов`язковою умовою для відшкодування моральної шкоди у даному випадку.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, судом встановлено, що 22.07.2018 року на залізничній колії станції Дніпро-Головний сталося смертельне травмування ОСОБА_2 , однак неправомірних дій машиністів потягу № 9204 в ході досудового розслідування кримінального провадження слідчим не встановлено, натомість через недбалість та необережність самого потерпілого й сталася його загибель.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк