Справа № 308/2076/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року м. Ужгород

Головуючого судді - Крегул М.М.,

при секретарі судового засідання - Тимко М.Ю..,

за участю :

представника заявника - адвоката Павліченко Т.С..

представників заінтересованої особи:

Закарпатської обласної прокуратури - Роман М.С.,

Державної казначейської служби - Лешанич А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, в порядку окремого провадження матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління державної казначейської служби України в Закарпатській області (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. П.Мирного, 2а), Державна казначейська служба України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Закарпатська обласна прокуратура (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2А), про визначення суми моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, в порядку окремого провадження, із заявою, де заінтересовані особи: Головне управління державної казначейської служби України в Закарпатській області (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. П.Мирного, 2а), Державна казначейська служба України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Закарпатська обласна прокуратура (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2А), про визначення суми моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що 28.10.2010 року прокурором міста Ужгорода порушено кримінальну справу №6108610 за ч. 2 ст. 366 та ч. З ст. 191 КК України (у редакції станом на дату внесення), за фактом розкрадання коштів шляхом зловживання службовим становищем службовими особами ТОВ «Пластком» та управління освіти Ужгородської міської ради та службового підроблення документів (Епізод Ліцей Лідер ЗОШ № 20).

09.03.2011 року порушено кримінальну справу № 6101411 за ч. 2 ст. 366 та ч. З ст. 191 КК України (у редакції станом на дату внесення), за фактом розкрадання коштів шляхом зловживання службовим становищем службовими особами ТОВ «Пластком» та управління освіти Ужгородської міської ради та службового підроблення документів (Епізод ЗОНІ №15).

09.03.2011 року порушено кримінальну справу № 6101511 за ч. 2 ст. З66 та ч. З ст. 191 КК України (у, редакції станом на дату внесення), за фактом розкрадання коштів шляхом зловживання службовим становищем службовими особами ТОВ «Пластком» та управління освіти Ужгородської міської ради та службового підроблення документів (Епізод НВК Ужгородський економічний ліцей).

18.03.2011 року порушено кримінальну справу № 6101911 відносно службових осіб ТОВ «Пластком» та службових осіб управління освіти Ужгородської міської ради за ч.2 ст 364 та ч.2 ст 366 КК України.

31.03.2011 року об`єднано матеріали кримінальних справ № 6108610 та №6101411 о одне провадження. Присвоєно об`єднаній кримінальній справі № 6108610. Також об`єднано матеріали кримінальних справ № 6108610 та №6101511 о одне провадження. Присвоєно об`єднаній кримінальній справі № 6108610.

04.04.2011 року об`єднано матеріали кримінальних справ № 6108610 та №6101911 о одне провадження. Присвоєно об`єднаній кримінальній справі № 6101911.

Також зазначає, що у період з 18.04.2011 року по 04.07.2011 року були проведені ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема обшук за місцем реєстрації заявника, обрання щодо нього запобіжного заходу - підписка про невиїзд, тощо.

17.10.2018 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від ОСОБА_1 визнано не винуватим та виправдано за ч. 1 ст.366 КК України; скасовано арешт, на земельну ділянку ОСОБА_1 , яка йому належить на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №825630; до вступу вироку в законну силу, раніше обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання залишено без змін.

27.10.2020 року судом апеляційної інстанції прийнято рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора, на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 . У зв`язку з відмовою (27.10.2021) прокурора від апеляційної скарги.

Таким чином, як стверджує заявник, останній перебував під слідством і судом у статусі особи стосовно якої порушено кримінальну справу та обвинуваченого у кримінальній справі № 6101911 за ознаками злочинів, передбачених ч. З ст.191, ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 202 КК України з 06.05.2011 по 27.10.2020, тобто 113 місяців і 21 день, відносно нього діяли обмеження у вільному пересуванні, а саме запобіжний захід - підписка про невиїзд, тобто він був обмежений в праві, передбаченому п. 2 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вільно залишити територію України.

Як стверджує ОСОБА_1 , в результаті незаконного притягнення в якості обвинуваченого у кримінальній справі №6101911 (судова справа № 1-872/11) та понад дев`ятирічного кримінального переслідування, він зазнав сильних душевних страждань, спричинених порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного підприємницького життя, появою публікацій в засобах масової інформації, порушенням стосунків з оточуючими людьми, приниженням честі, гідності та ділової репутації директора підприємства.

Більше того, займаючи посаду директора ТОВ "Пластком", ОСОБА_1 був поважною людиною, якого знали не тільки в Ужгородській міській раді, але й кожен директор школи та дошкільного навчального закладу в м. Ужгороді, де проводилась заміна вікон. Однак, вже після висвітлення прокуратурою, нібито вчинених ним кримінальних діянь (шахрайства, привласнення коштів тощо), в засобах масової інформації стосунки друзів, підлеглих працівників підприємства та оточуючих до ОСОБА_1 різко змінились, люди перестали з ним навіть вітатись. Він звільнився з роботи. Офіційно працевлаштуватись та знайти нову роботу не зміг впродовж 10 років. Тому в 2021 році, час від часу виїжджав на заробітки за кордон, де працював різноробочим.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що такими діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду порушено проголошенні ст. ст. 29, 30, 33, 41 Конституції України його права на свободу та особисту недоторканність, гарантії недоторканості житла, права на свободу пересування, прав на вільний вибір місця проживання, права на вільне залишення території України, права на володіння, користування і розпорядження своєю власністю, а тому у заяві просить суд визначити розмір моральної шкоди, заподіяної йому незаконними діями органів що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у розмірі 734 500 грн., що підлягає безспірному списанню з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь заявника.

21.03.2022 року від заінтересованої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області до суду надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 , зокрема просить суд відмовити у задоволенні вимог заяви. Відзив мотивує тим, що заявником ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту своїх прав, вважає, що таке питання слід вирішувати в порядку загального позовного провадження, а не окремого провадження. Також зазначає, що враховуючи компетенцію Казначейства України та органів Державної виконавчої служби України, жодні правові зв`язки Казначейства України із заявником не виникали і не могли виникнути. Окрім цього вважає, що задоволення судом вимог заяви, визначивши розмір моральної шкоди, унеможливить подальше безспірне списання коштів.

25.03.2022 року від заінтересованої особи - Закаоратської обласної прокуратури до суду надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 , в якому також зазначає про те, що заявником обрано невірний спосіб захисту своїх прав, зокрема те, що таке питання, через наявність спору, слід вирішувати у порядку загального позовного провадження, а не окремого провадження, оскільки наявність моральної шкоди, її розмір підлягають доказуванню сторонами. Вважає, що заявником ОСОБА_1 , до заяви не додано жодних доказів, які б підтверджували настання негативних наслідків, негативного впливу на звичайний ритм життя.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник заявника - адвокат Павліченко Т.С. у судовому засіданні подала відповідь на відзив, в якій зазначає, що законом чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підтримала вимоги заяви про визначення суми матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, просила таку задовольнити з підстав наведених у ній.

Представник заінтересованої особи - Закарпатської обласної прокуратури - Роман М.С. у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 , через її необґрунтованість, вважає, що така підлягає залишенню без розгляду, оскільки, у справі наявний спір про право на відшкодування моральної шкоди завданої ніби то незаконними діями органів , що здійснювали оперативно-розшукову діяльність , органами досудового розслідування, проуратурою, судом у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи - Державної казначейської служби - Лешанич А.А. у судовому засідання заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , та просив таку залишити без розгляду, з підстав наведених у відзиві від 21.03.2022 року. Зокрема зазначив,, що враховуючи наявність спору про право на вказаний у заяві заявником розмір відшкоування моральної шкоди завданої ОСОБА_1 даний спір не мож бути розглянуто судом в порядку окремого провадження та така шкода повинна доводитись Рибалко О.В. в суді під час розгляу справи в порядку позовного провадження

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши заяву та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №755/2276/17.

Зокрема, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові у справі №509/550/17-ц від 18.12.2019 року зазначено про те , що враховуючи наявність спору про право у справах про відшкодування моральної шоди завданої громаднинові незаконними діями органів, що дійснюють оператувно-розшукову діяльність, органів досудового розслдування , проокуратури і суду , такі справи підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Судом встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою в порядку окремого провадження є необхідність визначення суми моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. При цьому, представники заінтересованої особи Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, Закарпатської обласної прокуратури, вказують на відсутність доказів щодо заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, зокрема, про те , що не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями, якими на думку заявника завдано моральну шкоду та їх наслідки а також заперечують щодо визначення розміру такої моральної шкоди.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За змістом частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

З урахуванням викладеного вище, зважаючи на наявність у даній справі спору про право на відшкодування моральної шкоди, заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державна казначейська служба України, Закарпатська обласна прокуратура, про визначення суми моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, підлягає залишенню без розгляду на підставі положень частини четвертої статті 315 ЦПК України.

Водночас, суд роз`яснює ОСОБА_1 , що він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 293-294, 315, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління державної казначейської служби України в Закарпатській області (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. П.Мирного, 2а), Державна казначейська служба України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Закарпатська обласна прокуратура (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2А), про визначення суми матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.05.2022 року о 14 год. 05 хв..

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул