Справа № 587/2835/21
Провадження № 2/587/205/22
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
04 січня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди,
29.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою і просить:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01.12.2020 у розмірі 200 євро;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 1 600 грн..
Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.
Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що позовну заву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України зважаючи на наступне.
Відповідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Позивачем заявлено дві позовні вимоги, з яких одна вимога майнового характеру, а друга вимога немайнового характеру, за кожну з яких необхідно сплатити судовий збір.
До позову додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 908 грн. за вимогу про стягнення боргу за договором позики. Вимога про стягнення моральної (немайнової) шкоди не оплачена, а тому позивачці потрібно доплатити судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. та надати суду оригінали всіх квитанцій про сплату судового збору.
З огляду на викладене, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачці протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом подачі документу, що підтверджує сплату нею судового збору за вимоги немайнового характеру, за наступними реквізитами:
отримувач: ГУК Сумська обл/Сумська МТГ/22030101
банк отримувача: Казначейство України ( ел.адм.подат)
код отримувача (ЄДРПОУ): 37970404
Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050)
Крім того, суд звертає увагу позивачки на те, що відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з вимогами частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як свідчать матеріали справи, на підтвердження здійснення юридичною фірмою послуг правового характеру позивачкою додана тільки копія рахунку-фактури, ніяких інших документів про надання правової (правничої) допомоги нею не додано.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.
За правилами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 175,177, 185, ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди - залишити без руху.
Копію ухвали направити позивачу та запропонувати в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху усунути вказані недоліки та роз`яснити, що у випадку своєчасного не усунення недоліків позовна заява буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Степаненко