Справа № 372/1444/21 Головуючий в суді І інстанції Проць Т.В.
Провадження № 22-ц/824/2315/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

13 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В.,-

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 26 червня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до банку, підписавши анкету-заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана ним разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, які викладені на банківському сайтіwww.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Свої зобов`язання за договором банк виконав, встановивши на поточному рахунку позичальника кредитний ліміт, у межах якого в подальшому були проведені відповідні платежі, однак позичальник взяті на себе зобов`язання не виконав, погашення заборгованості у передбачений договором строк не здійснив.

Позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 26 червня 2012 року становила 7 792,43 грн.

Позивач вказував, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем, який проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та який прийняв спадщину, в тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника, та на підставі цього просив стягнути заборгованість ОСОБА_2 з відповідача.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове судове рішення, якимпозов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на те, що судом першої інстанції не враховано те, що для одержання права на спадкування за ст. 1264 ЦК України (четверта черга спадкоємців) спорідненість з померлим є необов`язковою, а центральною ознакою є ведення спільного господарства та спільне проживання, а матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не проживав з померлим позичальником на день смерті або ж звертався із заявою до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини

Від ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги, стверджує, що померлий боржник не являється його рідним батьком, а лише факт його реєстрації за одною адресою зі спадкодавцем не може бути безумовною підставою для покладення на нього обов`язку задовольнити вимоги кредитора, а тому просить рішення місцевого суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем та прийняв би спадщину від померлого позичальника ОСОБА_2 , а відтак суд дійшов висновку про безпідставність і недоведеність позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» саме до ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, відповідно до якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 26 червня 2012 року становить 7 792,43 грн.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що заповіту на ім`я відповідача позичальник не складав, ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертався.

Згідно матеріалів садкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звертались інші особи.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 відповідно до якого 10.10.2007 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив ім`я на « ОСОБА_1 », актовий запис № 15.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 записані: батько - ОСОБА_4 , а мати - ОСОБА_5 .

Згідно ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтями 1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом чи заповітом і, що в передбаченому законом порядку він прийняв спадщину після позичальника ОСОБА_2 , а тому позовні вимоги до нього щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором останнього є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки вони не підтвердженні належними і допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач є спадкоємцем законом четвертої черги, позаяк на момент смерті постійно проживав з померлим позичальником і не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, а відтак вважається таким, що прийняв спадщину, оцінюються колегією суддів критично, оскільки із спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті померлого позичальника звернулися інші особи, в тому числі і рідна сестра померлого, яка за законом є спадкоємцем другої черги.

Частинами 1, 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Позивач зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, що він прийняв після спадщину та наявність спадкового майна (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, саме по собі проживання будь-якої особи зі спадкодавцем на час його смерті не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивач не надав належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлого позичальника, який прийняв спадщину, та що ОСОБА_1 отримав у спадок будь-яке рухоме чи нерухоме майно після смерті боржника ОСОБА_2 .

Крім того, мотивуючи висновок щодо покладення на відповідача обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості, яке було успадковане відповідачем, а встановлення факту відсутності за життя у ОСОБА_2 будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц та від 04 липня 2019 року у справі № 320/5909/16-ц.

Інші доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів та незгоди із позицією суду першої інстанції, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, а тому не спростовують вищевказаних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: