ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1811/19
У Х В А Л А

"17" травня 2022 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засіданняСтоляренко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ворона Артема Ігоровича про перегляд заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 у цивільній справі № 187/1811/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2022 до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ворона А.І. про перегляд заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 у цивільній справі № 187/1811/19 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій він просить скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду у загальному порядку.

В обґрунтування подної заяви адвокат Ворона А.І. зазначив, що оскаржуване заочне рішення від 15.01.2020 відповідач ОСОБА_1 поштою не отримував, взагалі не знав про розгляд його справи, а про наявність судової справи щодо нього дізнався лише напочатку лютого 2022 р. із офіційного сайту «Єдиний реєстр боржників», де вказано, що щодо нього відкрито виконавче провадження на виконання рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області, орган виконавчої служби: Петриківський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області.

Повний текст судового рішення відповідач отримав 11.02.2022 p., коли його представник - адвокат Ворон А.І. ознайомився із матеріалами цивільної.

Отже, не можна вважати відповідача належним чином повідомленим про судові засідання по справі.Відповідач ОСОБА_1 був позбавлений можливості прибути до суду і надати відзив на позовну заяву та докази на його обґрунтування тощо.

При ухваленні рішення судом не з`ясовано всі обставини справи, зокрема суд мав перевірити законність та обґрунтованість нарахування відповідачу комісії, з огляду на наступне.

Згідно п. 2 Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, було встановлено обов`язок Позичальника сплачувати щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 650,00 грн., що становить 3,25% від суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу.

Згідно п. 3.6 Постанови НБУ №168 «Про правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», які діяли під час укладення кредитного договору, Банкам заборонено встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Таким чином, Банк встановив Позичальнику несправедливу умову договору про те, що Позичальник згідно п. 2 Кредитного договору має сплачувати винагороду за надання фінансового інструменту щомісяця, у розмірі 3,25 % від суми виданого кредиту, та Позичальник вимушений був сплачувати щомісячні платежі по комісії у сумі 650,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції від 02.12,2012 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.

Таким чином, надання фінансового інструменту не є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Таким чином, відповідно до положень ст.ст. 203, 215 ЦК України, умова щодо обов`язку Позичальника сплачувати Банку винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми кредиту щомісяця в період сплати є нікчемною, оскільки суперечить законодавству.

Отже, так як чинним законодавством Позивачу було заборонено встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (п. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», рішення КСУ від 10.11.2011 р. у справі 15-рп/2011, п. З.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, ст. 55 ЗаконуУкраїни «Про банки і банківську діяльність»), у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення комісії має бути відмовлено.

Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення комісії має бути відмовлено у повному обсязі, а вже сплачена Позичальником комісія має бути зарахована у тіло кредиту.

При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2019 неможливо встановити, яка заборгованість була сплачена відповідачем у якості комісії, відсутній деталізований розрахунок заборгованості за кредитом у помісячному розрізі за період з 22.10.2013 (день укладення кредитного договору) до 23.03.2018.

Представник відповідача адвокат Ворона А.І. надав до суду заяву про розгляд питання про скасування заочного рішення без його участі.

Представник позивача надав до суду заперечення на заяву представника відповідача адвоката Ворона А.І. про перегляд заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 та просив провести судове засідання за їх відсутності.

В запереченні представник позивача зазначив, що заява відповідача про перегляд заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області по цивільній справі №187/1811/19, подана із закінченням процесуального строку, встановленого законом, а отже повинна бути залишена судом без розгляду.

Відповідно до Кредитного договору №/Т/972104 від 22 жовтня 2013 року, укладених між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКТАБАНК» (далі - ПАТ «АКТАБАНК», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 , відповідно до якого, місцем реєстрації Відповідача (адреса для листування) є АДРЕСА_1 . Дана адреса місця реєстрації Відповідача також підтверджується копією паспорта Відповідача, яка була надана Відповідачем при укладенні Кредитних договорів.

Таким чином, позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитними договорами була подана за останньою відомою адресою реєстрації Відповідача, а дії Відповідача щодо неотримання судових повісток могли мати свідомий характер з метою категоричного не бажання Відповідача з`являтися на судові засідання.

Отже, Відповідач свідомо ігнорув судові повістки та не бажав з`являтися на судові засідання або повідомляти суд про причини своєї неявки.

Крім того, відповідно до п. 2.1.2. Кредитного договору № /Т/972104 від 22 жовтня 2013 року, Позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 650,00 грн., що розраховується як 3,25 % від суми кредиту вказаного в п.2.1. цього Договору, та включається в суму щомісячного платежу.

Згідно з п. 2.1.2.1. Кредитного договору № /Т/972104 від 22 жовтня 2013 року Клієнт сплачує банку комісію за надання кредитних коштів у розмірі 2,25% від суми кредиту, що складає 450,00 грн. в день підписання Кредитного договору, тобто платіж в сумі 450,00 грн. є одноразовим.

п. 5.4. кредитного договору № /17972104 від 22 жовтня 2013 року передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Сторонами умов цього Договору, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Оскільки у договорі щомісячна комісія за супроводження кредитом визначена не за формулою зі змінними величинами, а чітко визначеною фіксованою сумою, то така умова не суперечить як положенням ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», так і затвердженому сторонами графіку платежів, згідно з яким боржник повинен сплачувати щомісяця однакову суму, а тому відсутні підстави для визнання недійсними щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 3,25 % (в грошовому еквіваленті 650,00 грн. по Кредитному договору № /Т/972104 від 22 жовтня 2013 року) від суми кредиту.

Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що укладаючи кредитний договір, ОСОБА_2 прийняв запропоновані ПАТ «АКТАБАНК» умови надання кредиту, погоджувався з ними і не вносила ніяких заперечень з приводу нарахування вказаних щомісячних процентів від суми отриманого кредиту, а навпаки здійснювала платежі на погашення кредиту, відсотків та комісії.

Вказана інформація була доведена до відома ОСОБА_1 отже, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень Позивач не надав. А тому посилання Позивача на порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими та безпідставними.

Як вбачається із кредитного договору ( сторінка 1 - кредитного договору), що перед укладенням договору первісний кредитор у письмовій формі надав відповідачу у повному обсязі всю необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», сторони узгодили всі його істотні умови, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, річну відсоткову ставку, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, порядок сплати за кредит, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. ОСОБА_1 особисто підписав кредитний договір, чим засвідчив факт отримання вищевказаної інформації та те, що він погодився з умовами договору. На час укладення кредитного договору Відповідач не висловлював зауважень та додаткових вимог щодо змісту цього правочину або умов договору, протягом певного часу виконував свої обов`язки за договором із повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що свідчить про прийняття ним таких умов.

Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. ОСОБА_1 з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ПАТ «АКТАБАНК», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Відповідно до вищевикладеного, можливі сплачені боржником кошти зараховувались, як сплата за супроводження кредиту, та погашення основної суми боргу відповідно.

Виходячи з вищевикладеного, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд відмовити стороні Відповідача в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, в поновлені строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також відмовити в скасуванні заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року по цивільній справі №187/1811/19.

Згідно із статтею 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі пропуску строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин такого пропуску.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку відповідачу на оскарження заочного рішення суд виходить з того, що матеріали справи не містять відомості про вручення відповідачу під розписку копії ухваленого по справі заочного рішення від 15.01.2020.Повний текст судового рішення відповідач отримав 11.02.2022 p., коли його представник - адвокат Ворон А.І. ознайомився із матеріалами цивільної, а вже 16.02.2022 до суду надійшла заява від представника відповідача про скасування заочного рішення.

Отже,суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, на які посилається заявник є поважними в контексті вищенаведених приписів та можуть слугувати підставою для поновлення строку для подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

При цьому приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення суд виходив з того, що відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується поштовими відправленням, що повернулося до суду з відміткою не вручено з ''інші причини'' та «закінчення терміну зберігання».

Копія ухваленого заочного рішення направлено відповідачу, однак поштове відправлення повернуто до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Отже, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомості про вручення відповідачку під розписку судової повістки, а також про отримання ним ухваленого заочного рішення від 15.01.2020.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заява представника відповідача про перегляд заочного рішення є обґрунтованою, оскільки відповідач в силу відсутності відомостей про його виклик до суду та про ухвалене рішення, не з`явився в судове засідання, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин. Крім цього, заявником вказані в заяві обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи, зокрема, про недійсність умов договору про нарахування відповідачу комісії.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 81, 89, 128-130, 258, 260, 284, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ворона Артема Ігоровича про перегляд заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 у цивільній справі № 187/1811/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року у цивільній справі № 187/1811/19 за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Призначити справу до підготовчого судового розгляду на 04 липня 2022 року о 09:00 годині у приміщенні Петриківського районного суду Дніпропетровської області, в залі № 2.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:В. О. Говоруха