Провадження №2/748/223/22
Єдиний унікальний № 748/145/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Хоменко Л.В.

секретаря Однолько Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватись квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з неї судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 , крім нього за даною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , проте остання не проживає в даній квартирі більше 10 років, не сплачує комунальні послуги, не беруть участі в утриманні житла, її особисті речі відсутні. Зазначає, що шлюб з ОСОБА_2 розірвано у 2011 році, відповідач добровільно не проживає в будинку і це створює позивачу перешкоди в користуванні його майном. Вирішити в позасудовому порядку дане питання позивач не має можливості, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 19 травня 2011 року, що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області (а.с.7).

Позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором найму житла в будинках комунального житлового фонду смт. Гончарівське від 22 березня 2008 року та довідкою Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 17 січня 2022 року. За даною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , колишня дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 (а.с.20-21). Зазначена квартира не приватизована.

З Актів перевірки непроживання, складених комісією КП "Гончарівськовське", що є обслуговуючою організацією, від 19 січня 2022 року, від 15 листопада 2021 року, від 21 липня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_2 , але фактично не проживає за зазначеною адресою з травня 2011 року і по теперішній час, особисті речі її відсутні (а.с. 17-19).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житловий кодекс Української РСР, нормативно-правовий акт № 5464-X від 30 червня 1983 року, ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Нормами законодавства встановлені обов`язки особи, яка користується житловим приміщенням, сплачувати комунальні послуги, утримувати житло в належному для проживання стані. При цьому право користування наданим для проживання житлом не є абсолютним та обмежується нормами законодавства необхідністю його фактичного використання особами, яким воно надане за призначенням для проживання.

Згідно вимог частини другої ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Так, наданими позивачем доказами підтверджується факт не використання житла відповідачем ОСОБА_2 за призначенням протягом строку, встановленого положеннями Житлового кодексу Української РСР, при цьому доказів поважності причин не використання житла, відсутності особи за місцем реєстрації протягом шестимісячного строку суду не надано.

Позивач є квартиронаймачем вказаної квартири, що підтверджується договором найму від 22 березня 2008 року, сплачує комунальні послуги, крім того, 17 жовтня 2014 року позивач уклав шлюб з іншою жінкою, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син.

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача ОСОБА_2 у наданому спірному житловому приміщенні понад один рік, зібрані у справі докази та їх оцінка свідчать про фактичне таке не проживання, відсутні докази про сплату відповідачкою комунальних платежів та участі в утриманні житла, тобто наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно квитанції № від 20 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір за розгляд справи у суді у розмірі 992 грн. 40 коп. Оскільки позивач визнала позов до початку розгляду справи по суті, про що надала відповідну заяву, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору, а саме 496 грн. 20 коп.

Відповідно до положень ч.2 ст. 141 ЦПК України у випадку задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача, у такому випадку решта судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача .

На підставі викладеного, керуючись, ст. 280-289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 496 грн. 20 коп. -

50% судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції № від 20 січня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хоменко Л.В.