Справа № 136/581/22
провадження № 2/136/155/22
УХВАЛА

іменем України

11 травня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано позивачем без додержання вимог викладених у ст.175 ЦПК України.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позові зазначається ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

На виконання вказаних вимог позивач зазначає ціну позову 17228, 50 грн. відповідно визначивши ј частку від вартості земельної частки (паю) зазначеної у виписці із книги сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Липовецькою районною державною адміністраціє по КСП «Україна» с. Зозів, яка видана 21.01.2022, яка визначена в сумі 68913,93 грн..

При цьому, суд враховує, що у виписці визначена вартість земельної частки (паю) на день видачі сертифікату - 17.09.1996.

Судом звернуто увагу, що такий документ не є належним доказом на підтвердження дійсної вартості майна з огляду на таке.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10, частина перша статті 11 Закону України Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

У частині першій статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною шостою статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Отож належним доказом ціни позову є звіт про оцінку майна складений суб`єктом оціночної діяльності.

Крім цього, наведені правові норми вказують, що втрата документів, про що зазначено позивачем у позові, не позбавляє можливості визначити ціну позову з урахуванням вищевказаних вимог із застосуванням порівняльного підходу суб`єктами оціночної діяльності.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати" розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбаченого частиною 5 статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майновою характеру. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається виключно на позивача, обставин на момент пред`явлення позову за яких встановити точну ціну неможливо не встановлено.

Суд враховує, що від ціни позову залежить розмір судового збору, що підлягає сплаті при пред`явленні позову, а за встановлених обставин суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахованої позивачем суми судового збору, відповідно до вимог ЦПК України та ставок, встановлених Законом України «Про судовий збір».

Крім цього, як було встановлено судом, до матеріалів позову було долучено квитанцію 0.0..1 від 04.01.2022 про сплату судового збору.

Утім відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду судовий збір за даним позовом не було сплачено та зараховано, така оплата була проведена в рамках іншої справи під номером 136/21/22, що вказує на те, що позивачем не було сплачено судового збору взагалі за пред`явлення цього позову до суду.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна, надавши суду документальне підтвердження про дійсну вартість майна на день подачі позову, від якої сплатити судовий збір з розрахунку у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рахунок суду, про що додати платіжний документ до позову.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам закону, тому суд надає позивачеві строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права на ј частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, - надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що якщо позивач не усунить недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатись неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Світлана ШПОРТУН