1Справа № 335/9808/21 2-о/335/4/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши, в порядку окремого позовного провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов Володимир Вікторович про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтова Володимира Вікторовича про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

У заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина. На момент смерті її чоловіка заявниця проживала зі ним за однією адресою: АДРЕСА_1 вели спільне господарство та мали взаємні права, обов`язки, які притаманні подружжю. Маючи намір оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, вона звернулась до нотаріуса, однак їй було повідомлено про неможливість спадкування з огляду на відсутність підтвердженого факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 має для неї суттєве юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на спадкування за законом.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, а саме з дати розірвання шлюбу -16.03.1993 року по дату відкриття спадщини ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

04.11.2021 року ухвалою суду витребувано у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про місце реєстрації померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 16.03.1993 року по 25.10.2020 року включно.

24.11.2021 року на адресу суду від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, на виконання ухвали суду від 04.11.2021 року, надійшла довідка про місце реєстрації померлого ОСОБА_2 .

Заявниця ОСОБА_2 та її представник - адвокат Саланська І.Л. під час розгляду справи заяву по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Також суду пояснили, що з березня 1993 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. На той час жоден із них в шлюбі не перебував. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що зробить її спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом та надасть можливість прийняти спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Проте, в останнє судове засідання, призначене на 10.01.2021 року, заявниця та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника заявника - адвоката Саланської І.Л. надійшла письмова заява, відповідно до якої заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, а також просила розгляд справи закінчити за її відсутності, та за відсутності заявника.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов Володимир Вікторовичу судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справу без його участі.

Допитана в судовому засіданні 14.12.2021 року, свідок ОСОБА_3 пояснила, що з 1982 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та є сусідкою заявниці ОСОБА_1 . Свідок підтвердила факт того, що заявниця та померлий ОСОБА_2 проживали весь час разом однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що з 2009 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та є сусідом заявниці ОСОБА_1 . Свідок підтвердив той факт, що заявниця та померлий ОСОБА_2 проживали разом з 2009 року однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство.

Вислухавши у судовому засіданні, яке відбулося 14.12.2020 року, пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, розглянувши письмові заяви заявниці, її представника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає за можливе завершити розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах за відсутності не з`явившихся сторін по справі.

Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною 2 цієї статті у судовому порядку можуть встановлюватися також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Побідне за змістом положення закріплене і у ч. 1 ст. 15 ЦК України. Тобто, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) 26.10.2020 року, актовий запис №1394.

Факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем, а саме із чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, підтверджується наступними дослідженими доказами.

Заявниця ОСОБА_1 з 27.08.1976 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 27.08.1976 року Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжжя, актовий запис №574.

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 21 січня 1997 року, зазначено дату реєстрації місця проживання: 22.12.1978 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 виданого Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області 26 березня 2002 року, зазначено дату реєстрації місця проживання: 16.04.2002 року, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина також підтверджується довідкою №01-12/01/3385 від 19.11.2021 року, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 16.04.2002 року по 16.11.2020 року. Знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку із смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того судом досліджувались надані заявником фотокартки із сімейного фотоальбому, на яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в родинному колі святкують певні події з їхнього життя. Фото вищевказаних осіб збігається з фото, які зображені на копіях їхніх паспортів наявних у матеріалах справи.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали однією сім`єю як чоловік та дружина та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 з дати розірвання шлюбу - 16.03.1993 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведене підтверджується довідкою №01-12/01/3385 від 19.11.2021 року, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, копією паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 21 січня 1997 року, показами свідків.

Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з померлим ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов Володимир Вікторович про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 16 березня 1993 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.І. Рибалко