ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/205/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконним рішенням суб`єкта владних повноважень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - Управління) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконним рішенням суб`єкта владних повноважень.

ОСОБА_1 зазначив, що з вересня 2016 року він є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90% грошового утримання судді. Управління рішенням №72 від 20 березня 2020 року відмовилося здійснити перерахунок призначеного позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді починаючи з 1 січня 2020 року, внаслідок чого він зазнав майнових втрат і душевних страждань.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з Управління на свою користь 824 992 грн 96 коп. матеріальної шкоди та 30 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Суд виходив з того, що позов ОСОБА_1 пов`язаний з проходженням ним публічної служби та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем заявлено позов про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, без вимоги вирішити публічно-правовий спір, а тому цей позов не підвідомчий адміністративному суду та має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Управління подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, указуючи на її законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції не дотримався приписів статті 19 ЦПК України та статей 2, 4, 19, 21 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У зв`язку з порушенням норм процесуального права оскаржувану ухвалу слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання.

11 і 12 березня 2020 року ОСОБА_1 звертався до Управління з заявами щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Управління від 20 березня 2020 року №72 ОСОБА_1 відмовлено у такому перерахунку.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року, визнано протиправним і скасовано рішення Управління від 20 березня 2020 року №72 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року №01-17/68 «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Застосовані норми права

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі ст. 142 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Із положень ст. 104 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» слідує, що скаргу на рішення органу, який призначає пенсії, може бути подано до суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу ч. 1 ст. 4 КАС України слідує, що: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1); публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема , спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що кожному в Україні гарантується право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За своєю правовою природою щомісячне довічне грошове утримання судді - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання.

Право на звернення до суду гарантується законом і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори, які виникають із цивільних правовідносин, тобто особистих немайнових і майнових відносин, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Важливою ознакою цих правовідносин є відсутність між їх учасниками відносин влади та підпорядкування.

Водночас, адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-управлінських функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів виникає між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Однією з категорій таких спорів є спори з приводу оскарження фізичними та юридичними особами рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду цивільних і адміністративних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридична природа обставин у справі.

Отже, спори про право цивільне, в тому числі спори, пов`язані з відшкодуванням завданих збитків, розглядаються в порядку цивільного судочинства. Спір буде мати приватноправовий характер навіть тоді, якщо до порушення чи загрози порушення таких прав призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Умовою розгляду вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди за правилами адміністративного судочинства є те, щоби така шкода була заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин і заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №210/5258/16-ц).

Предметом заявленого ОСОБА_1 позову є відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої Управлінням незаконним рішенням про відмову у здійсненні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

ОСОБА_1 не оспорює правомірність дій Управління та не заявляє вимог вирішити публічно-правовий спір, а тому його позов повинен бути розглянутий за правилами цивільного судочинства.

Суд першої інстанції не врахував характер спірних правовідносин і порядок їх регулювання, внаслідок чого його висновок про віднесення спору до адміністративної юрисдикції є помилковим.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції безпідставно послався на правовий висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 5 вересня 2019 року (справа №686/6775/18), оскільки в указаній справі та справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

Зокрема, предметом судового розгляду у справі, яка перебувала на розгляді суду касаційної інстанції, була вимога судді у відставці про стягнення з держави Україна майнової шкоди, завданої позивачеві внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому Верховний Суд дійшов висновку, що даний спір виник після звільнення особи з посади судді та пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються його діяльності на публічній службі, тому такий спір є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Водночас у справі, яка переглядається апеляційним судом, позивачем заявлена вимога про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, без вирішення публічно-правового спору.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону і перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому в силу ч. 1 ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

Головуючий у першій інстанції - Чевилюк З.А.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 30