КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/8108/19 Головуючий 1 інстанція -.Бондаренко О.В.
Провадження №22-з/824/1258/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
09 лютого 2022року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Суханової Є.М.,
суддів: Олійника В.І., Сушко Л.П.,
з участю секретаря: Карпенка В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори», в особі представника - адвоката Тетері Світлани Ігорівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року по справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ПРОЛІСОК», Фермерського господарства «ДАРИ ЛАНІВ», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни, про визнання недійсним договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі,-
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року у задоволенні позовної заяви Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни, про визнання недійсним договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року залишено без змін.

08 грудня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі,до якої долучено докази понесених витрат на правничу допомогу. У своїй заяві посилається на те, що постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року не вирішено питання про стягнення судових витрат, понесених її довірителями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення вважає, що подана заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.2 ч.2 та ч.3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Як убачається з матеріалів справи, 31 травня 2021 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , укладено договір про надання професійної правничої допомоги за № 46/21 та додаткову угоду до договору. Відповідно до акту виконаних робіт до вищезазначеного договору № 3 від 26 липня 2021 року, загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу становить 12 600 грн. Однак, ОСОБА_4 не подано до апеляційного суду документів, які б свідчили, що кошти в сумі 12 600 були їй сплачені. Товарний чек, наявний в матеріалах справи не може свідчити про оплату послуг адвоката за надання професійної правничої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на корить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, оскільки доказів, що такі витрати були понесені, суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 270, 367, 368, 374 ЦПК України, колегія суддів,-

Керуючись ст.ст. 141, 247, 270, 382, 383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори», в особі представника - адвоката Тетері Світлани Ігорівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року по справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ПРОЛІСОК», Фермерського господарства «ДАРИ ЛАНІВ», Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни, про визнання недійсним договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 16 лютого 2022 року.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: В.І. Олійник

Л.П. Сушко