Справа №538/1943/21
Провадження по справі №2/538/43/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лохвицької міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Друга Лохвицька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік- ОСОБА_2 . Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який він заповів позивачці. У відповідності до ст. 1270 ЦК України ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка як спадкоємець за заповітом та за законом, подавши 14.072011 року заяву про прийняття спадщини до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори. Також крім житлового будинку померлому ОСОБА_2 належало право власності на земельну ділянку, яка належала його матері- ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на момент смерті проживала разом з ним, що підтверджується довідкою Заводської міської ради № 446 від 01.09.2021 року. Чоловік ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері- ОСОБА_3 відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP як спадкоємець, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Земельна ділянка площею 2.69 га, яка належала на праві приватної власності померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії IV-ПД № 053345, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 276 від 22.02.2001 року, цільове призначення землі- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки не визначений. ОСОБА_1 , як спадкоємиця після смерті чоловіка, має намір успадкувати земельну ділянку свекрухи ОСОБА_3 , яку її чоловік фактично успадкував як спадкоємець, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, але не встиг юридично оформити. Проте, при зверненні до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (земельну ділянку площею 2.69 га) .

Просить суд визнати за нею, як спадкоємицею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 померлого чоловіка ОСОБА_2 , право власності на вищевказану земельну ділянку.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.12.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 25).

Представник відповідача- Лохвицької міської ради Полтавської області, також на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує (а.с. 34).

Третя особа- в.о. нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 29).

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Виходячи з положень ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження № 7 від 08.10.2021 року (а.с. 7). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 29-16-0-30.380/110-21 від 02.07.2021 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,69га, яка розташована на території колишньої Яхниківської сільської ради Лохвицького (на теперішній час- Миргородського) району Полтавської області (а.с. 14). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 29-16-0-30.243/110-21 від 15.04.2021 року право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_3 на праві Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ПД № 053345, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 276 від 22.02.2001 року, цільове призначення землі- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки не визначений (а.с. 15). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть (а.с. 9). Згідно довідки № 446 від 01.09.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Заводської міської ради ОСОБА_2 на день смерті його матері- ОСОБА_3 проживав з нею та вели сумісне господарство, остання перебувала на його утриманні (а.с. 12), проте право власності на спадкове юридично не оформлював. ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.08.2005 року (а.с. 13). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.03.2011 року (а.с. 8). За життя від імені останнього заповіти на земельну ділянку не складалися та не посвідчувалися. ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину, відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, подавши до перебігу шестимісячного терміну заяву про прийняття спадщини до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, постановою нотаріуса за вих. № 317/02-31 від 26.10.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 10-11).

Пунктом 9 частини 1 ст. 27 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини. Як спадкоємець, позивач має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов`язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у нотаріальному порядку.

Стороною відповідача позов визнаний у повному обсязі, і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги визнання стороною відповідача позовних вимог, а також те, що позивач не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що позбавляє ОСОБА_1 можливості оформити спадщину та зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за останньою права власності на земельну ділянку.

Судові витрати суд вважає залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 211, 206, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лохвицької міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Друга Лохвицька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Нижня Будаківка, Лохвицького району, Полтавської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , як спадкоємицею за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку розміром 2,69 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Яхниківської сільської ради Лохвицького (нині- Миргородського ) району Полтавської області, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 053345, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 276 від 22.02.2001 року, на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Яхниківської сільської ради від 09.02.2001 року, та належала ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.О. Зуб