УХВАЛА

04 травня 2022 року
м. Київ
справа № 265/6219/20
провадження № 61-3702ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування соціальної підтримки, третя особа Міністерство оборони України, про поновлення на квартирному обліку,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою з пропуском строку на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження судового рішення закінчився 07 березня 2022 року, а касаційну скаргу ОСОБА_1 подав до суду у квітні 2022 року.
У касаційній скарзі адвокат Клімчук В. М. просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що у термін визначений 390 ЦПК України касаційну скаргу не зміг подати до суду, у зв`язку із запровадженням воєнного стану від 24 лютого 2022 року, а також, призову на військову службу від 26 лютого 2022 року.
Відповідно до частин другої та третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження приймаються до уваги Верховним Судом, оскільки останній день подання касаційної скарги припав на 07 березня 2022 року, тобто під час дії воєнного стану, а також поважною причиною пропуску строку скаржник зазначив те, що з 26 лютого був призваний на військову службу, що підтверджується копією витягу з наказу від 26 лютого 2022 року № 28, та довідкою від 06 квітня 2022 року № 366, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене Верховний Суд вбачає за можливе поновити строк на касаційне оскарження.
Разом з тим касаційну скаргу не може бути прийнято до розгляду з таких підстав.
Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було належним чином зазначено підстави касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України і зазначає, що відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах і позивачу про наявність такого правового висновку невідомо.
Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Вищевказана норма права передбачає, що скаржнику, зазначаючи та обґрунтовуючи вказану підставу касаційного оскарження, необхідно вказати норму права, яка на його переконання неправильно була застосована судами попередніх інстанцій, та нормативно-правове обґрунтування неправильного застосування цієї ж норми права судами попередніх інстанцій.
Зі змісту касаційної скарги чітко не вбачається, з застосуванням якої норми права судами попередніх інстанцій не погоджується скаржник. В свою чергу суд відповідно до вимог статті 13 ЦПК України не уповноважений на власний розсуд встановлювати таку норму права, тобто не уповноважений встановлювати межі касаційного оскарження судового рішення поза волею скаржника.
Суд касаційної інстанції за результатами касаційного перегляду справи має надати правовий висновок щодо застосування саме цієї норми права у подібних правовідносинах.
Таким чином, заявником не виконано в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо зазначення підстав касаційного оскарження.
Відповідно до вимог статей 185, 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, то не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.
За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Поновити строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 .
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв