Справа № 333/7381/14-ц
Провадження № 2-п/333/2/22
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Смаковського О.С.,

заявника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року по цивільній справі №333/7381/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення залишку заборгованості по кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення залишку заборгованості по кредиту задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Райфффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором № 014/17-02/4244-50 від 08.12.2006р. у сумі 1 519 237 грн. 03 коп. судові витрати у сумі 3 654,00 грн., а усього стягнуто суму 1 522 891 грн. 03 коп.

19 квітня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення суду та поновлення строку на подання заяви про перегляд.

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року заявнику ОСОБА_1 поновлений строк, заява прийнята до розгляду, призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення суду підтримав з підстав, викладених у заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 , проти задоволення заяви не заперечував, пояснив, що його довіритель йому повідомляв, що казав ОСОБА_7 про те, що на розгляді в суді знаходиться дана позовна заява.

Представник позивача до суду надав відзив на заяву про перегляд заочного рішення, у якому просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки відповідач був повідомлений про розгляд справи та не надав жодного доказу, який би спростував факт наявності заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача Пасечник Ю.А., який діє на підставі довіреності, надав до суду заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку з введеним воєнним станом в країні та неможливості прибути у судове засідання, дану причину просив визнати судом поважною.

Вивчивши заяви представника позивача про відкладення розгляду справи, суд залишає їх без задоволення, оскільки представник банку був не позбавлений права заявити клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та надав письмовий відзив на заяву про перегляд заочного рішення.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення правової позиції учасників справи у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за участю заявника та представника відповідача, за відсутності інших учасників справи.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вислухавши пояснення заявника, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення залишку заборгованості по кредиту задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Райфффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором № 014/17-02/4244-50 від 08.12.2006р. у сумі 1 519 237 грн. 03 коп. судові витрати у сумі 3 654,00 грн., а усього стягнуто суму 1 522 891 грн. 03 коп. Заочне рішення набрало законної сили.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідачі повідомлялися судом своєчасно та належним чином про дату, час та місце судових засідань, на адреси, зазначені у відповідях сектора адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області, отриманих судом 02 жовтня 2014 року, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , особисто отримували судові повістки. Представник ОСОБА_6 ОСОБА_2 надавав письмові заперечення до суду.

Таким чином, з причини того, що ОСОБА_1 не надав суду письмових заперечень, та його ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 4 ст. 169 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення). На підставі цього Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено заочне рішення від 16 липня 2015 року.

Вислухавши заявника, представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та його обґрунтуванням.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 287-288 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року по цивільній справі №333/7381/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення залишку заборгованості по кредиту залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 08 серпня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва