Ухвала

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 686/20096/21

провадження № 61-4241ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгеніївни на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 04 травня 2022 року у справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення публічного акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» з ринку на протиправну бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 26 жовтня 2021 року у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення публічного акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» з ринку (далі - Фонд гарантування) на протиправну бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л. Є. (далі - головний державний виконавець Мороз Л. Є.) та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 26 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Мороз Л. Є. щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 66152432.

Зобов`язано головного державного виконавця Мороз Л. Є. у межах виконавчого провадження № 66152432 прийняти рішення відповідно до пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У решті заявлених вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

11 травня 2022 року головний державний виконавець Мороз Л. Є. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 травня

2022 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга головного державного виконавця Мороз Л. Є.не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права

та порушення норм процесуального права, проте не зазначає, які саме норми матеріального права неправильно застосовані, та які саме норми процесуального права порушені, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України

та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі .

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подачу касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також, відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційна скарга подана головним державним виконавцем Мороз Л. Є.

в електронній формі та скріплена електронним цифровим підписом, однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги заявником не надано.

Отже заявнику необхідно надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгеніївни на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць