Справа 556/2005/21
Номер провадження 2/556/137/2022

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12.05.2022 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

У вищезазначеному будинку з нею також зареєстрований колишній чоловік дочки позивачки ОСОБА_2 . Шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , розірвано в 2001 році.

На даний час відповідач не є членом сім`ї позивачки, добровільно вчинити дії щодо зняття з реєстрації місця проживання відмовляється. Крім того, у зв`язку з його тривалою (понад двадцять років) відсутністю за адресою зареєстрованою місця проживання, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, чим порушує та обмежує права позивачки в користуванні її нерухомим майном.

З врахуванням викладеного, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 13.10.2021 року.

Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 , не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, в судові засідання неодноразово не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, відзиву на позов, будь-яких пояснень чи доказів з приводу позовних вимог суду не надав. Зокрема, виклик відповідача в судові засідання здійснювався шляхом направлення йому судових повісток за зареєстроваеним місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України (оголошення від 01.04.2022 року та 21.04.2022 року).

З огляду на викладене, у відповідності до положень ч.4 ст.223 ЦПК України та враховуючи згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи з ухваленням заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Із матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що позивачка ОСОБА_1 , є власником нерухомого майна у вигляді житлового будинку, АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 27.02.2014 року.

Згідно довідки № 100 від 23.09.2021 року, яка видана старостою села Озеро Вараського району Рівненської області вбачається, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 окрім позивачки зареєстровані також її дочка, ОСОБА_3 , 1978 року народження, онука, ОСОБА_4 , 1999 року народження та ОСОБА_2 1974 року народження.

Відповідач є колишнім чоловіком доньки позивачки, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , не мешкає в спірному будинку понад двадцять років без поважної причини, будинок є власністю позивачки, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , слід задовольнити.

З приводу вимог позивачки про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, судом встановлено наступне.

Як вбачається зі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду, що набрало законної сили, яким особу було визнано втратившим право користування приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. З огляду на це, прийняття судом окремого рішення з цього питання законом не вимагається, у зв"зку з чим підстав для задоволення позову у вказаній частині суд не вбачає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено, а тому суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 2, 3, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , на користь позивачки ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. на підставі Закону України "Про судовий збір".

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами які не приймали участі при розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), мешканка АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП невідомо), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2