Справа№592/2175/22
Провадження №2/592/1065/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А., за участі секретаря судового засідання Кандиби Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

22.02.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 17258,17 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1181,35 грн до дня подачі позову до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.12.2009 року по 15.02.2022 року позивачка перебувала у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 15.02.2022 року позивачка звільнилась з роботи за угодою сторін. На день звільнення з роботи ДП ОБ і ВТ нарахувало позивачці заборгованість з заробітної плати у сумі 17258,17 грн, але виплатити її відмовилося.Позивачка вважає ці дії незаконними, оскільки, у відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно. Позивачка звільнилась у лютому 2022 року, а отже фактично відпрацьовані дні слід брати за січень 2022 року (19 р.д.) та грудень 2021 року (22 р.д.), що складає 41р.д.Таким чином, середньоденна заробітна плата становить = 9 686 грн. 93 коп. / 41 р.д. = 236 грн.27 коп. На момент звернення до суду затримка складає 5 робочих днів (лютий 2022 р. - 5 р.д. виходячи з п`ятиденного робочого тижня). Так як середньоденний заробіток, що випливає з розрахункового листа наданого ДП ОБ і ВТ по заробітній платі позивача становить 236,27 грн на день, то середній заробіток, що підлягає стягненню на день подання позову становить 1181,35 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено на 11:00 20.04.2022.

Протокольною ухвалою суду від 20.04.2022 слухання справи відкладено на 10:00 12.05.2022 за клопотанням представника відповідача для надання відзиву

02.05.2022 представником відповідача до суду надано відзив, згідно якого позов визнають частково, а саме у розмірі 15993,17 грн, оскільки заборгованість по сплаті заробітної плати частково погашена в сумі 1265,00 грн, крім того зазначають, що середньоденна заробітна плата позивача становить 389,85 грн, однак відповідач заперечує проти позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 24.02.2022, оскільки в країні діє режим воєнного стану, тому затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини відповідача.

У судове засідання призначене на 12.05.2022 учасники справи не з`явилися, від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, представник відповідача зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність у відзиві.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з 15.12.2009 та 15.02.2022 звільнена за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці».

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується, що після звільнення наявна заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 17258,17 грн, однак представником відповідача зазначено що заборгованість частково погашена у розмірі 1265,00 грн згідно платіжного доручення від 12.03.2022, тобто на даний час заборгованість із виплати заробітної плати відповідача перед позивачем становить 15993,17 грн, на підтвердження чого надає довідку головного бухгалтера підприємства. Тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 15993,17 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судом встановлено наступне.

Станом на час розгляду справи, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виплату позивачу заборгованості по заробітній платі.

Крім того, надано довідку згідно якої середньоденна заробітна плата позивачки становить 389,85 грн, відповідач не навів заперечень щодо наявності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до дня подачі позову.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником позивача надано розрахунок про стягнення середнього заробітку лише на момент подачі позову до суду, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 236,27 грн та зазначено, що на час звернення затримка складає 5 робочих днів.

Разом з тим, з наведеного у позовній заяві розрахунку середньоденної заробітної плати та доданих розрахункових листів за грудень 2021 року і січень 2022 року вбачається, що позивачем при визначенні середньоденного заробітку була врахована оплата простою (не з вини працівника), що суперечить вимогам абзацу 6 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, що призвело до явного заниження розміру середньоденного заробітку.

Разом з тим, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Враховуючи зазначене, суд вважає що вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.02.2022 по 22.02.2022, тобто за 5 робочих днів, що становить 1181,35 грн.

Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимогу розмірі 919,66 (992,40х15993,17/17258,17) грн за вимогу про стягнення заробітної плати та судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 992,40 грн, а разом 1912,06 грн.

Керуючись ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 15993,17 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.02.2022 по 22.02.2022 у розмірі 1181,35 грн з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь держави 1912,06 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.05.2022

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», адреса м. Суми, вул. Комарова, 2, код ЄДРПОУ 30991664.

Суддя Р.А. Онайко