Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2022 р. Справа № 608/645/22

Номер провадження2/608/404/2022

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Орган опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області про зміну місця проживання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , третьої особи: Органу опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області про зміну місця проживання неповнолітніх дітей. В позовній заяві позивач вказав, що згідно рішення Чортківського районного суду від 13 липня 2018 року шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано з ініціативи відповідачки. Дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю. Зазначає, що згодом відповідачка виїхала на роботу за кордон, тому діти фактично залишилися проживати з ним за адресою його проживання та перебувають на його утриманні. Даний факт підтверджується актом про встановлення факту проживання, виданим депутатом Чортківської міської ради Ругало О.Ю., а також довідкою Чортківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 від 30.03.2022 року. Також вказує, що його колишня дружина ОСОБА_2 не займається вихованням доньок і в подальшому збирається виїхати за кордон на постійне місце проживання. За таких умов він вважає, що донькам краще буде проживати з ним, а тому звертається до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій справу просить слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області Дацюк В.С. в судове засідання не з`явився, на адресу суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Позивач ОСОБА_1 є батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 .

В свідоцтвах про народження батьками дітей записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Чортківського районного суду від 13 липня 2018 року по справі №608/571/18 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 17 лютого 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №22.

Згідно рішення суду дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « ОСОБА_2 ».

Згідно акту про встановлення факту проживання, складеного депутатом Чортківської міської ради в присутності сусідів вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають по АДРЕСА_1 з батьком ОСОБА_1 та перебувають на повному його утриманні.

Згідно довідки № 33 від 30 березня 2022 року, виданої Чортківською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно навчаються у Чортківській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 з 01.09.2013 року по даний час. За період навчання у школі ними опікується батько. Він брав участь у навчально-виховному процесі, цікавився навчанням доньок.

Мама, ОСОБА_2 , не цікавилася навчанням дочок, батьківські збори не відвідує з 01.09.2021 року по даний час.

Згідно довідки Чортківської міської ради № 140-372 від 14.04.2022 року вбачається, що орган опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області підтверджує факт перебування на утриманні у ОСОБА_1 його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які з 2021 року проживають з батьком ОСОБА_1 , який самостійно дбає про їх життя та здоров`я, духовний та фізичний розвиток, мати ОСОБА_2 з дітьми не проживає, участі у вихованні дітей вона не приймає.

Згідно рішення № 5 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 18.01.2022 року вбачається, що вирішено змінити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх місце проживання з батьком ОСОБА_1 , жителем АДРЕСА_1 .

Висновком органу опіки та піклування Чортківської міської ради, відповідно до акту обстеження умов проживання, проведеного депутатом Чортківської міської ради та свідченнями сусідів, підтверджується факт проживання неповнолітніх дітей із батьком у АДРЕСА_1 в будинку, де створено всі належні умови для проживання та виховання дітей; мати дітей - ОСОБА_2 із сім`єю не проживає, не допомагає матеріально, не дбає про їх життя та здоров`я. Тому орган опіки та піклування Чортківської міської ради вважає за доцільне змінити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх місце проживання з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 .

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Відповідно до частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції ООН «Про захист прав і основних свобод людини» передбачено, що кожна людина, що законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки батьків (стаття 142 Сімейного кодексу України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення справі «М.С проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до частини 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між: ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм моральні якості матері та батька як вихователів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц, провадження №61-327цс18, відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 Сімейного кодексу України та принципу 6 Декларації прав дитини про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовне того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті З Конвенції про права дитини.

Таким чином, оскільки не зважаючи на те, що рішенням Чортківського районного суду від 13 липня 2018 року місцем проживання дітей визначено з матір`ю, однак на даний момент вона не займається вихованням дітей, не бере участі у їхньому житті, і найголовніше фактично з ними не проживає. Діти на даний момент проживають з батьком. Батько займається їх вихованням та навчанням. Виконує всі свої батьківські обов`язки. Діти забезпечені житлом та відповідними умовами проживання. Тому є достатньо підстав, підтвердженими достовірними та належними доказами, для зміни місця проживання дітей та визначення їх проживання з батьком.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 141, 142, 157 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Змінити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх місце проживання з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/645/22.

Рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ___________________ року.

Секретар: