Ухвала

02 травня 2022 року

м. Київ

справа № 305/1211/20

провадження № 61-2975ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу адвоката Жуківського Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, про захист права власності на житловий будинок шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року адвокат Жуківський М. М. звернувся до Верховного Суду в інтересах ОСОБА_1 із касаційною скаргою з пропуском строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження судового рішення закінчився 24 січня 2022 року, а касаційну скаргу адвокат Жуківський М. М.в інтересах ОСОБА_1 подав до суду 08 квітня 2022 року.

У касаційній скарзі адвокат Жуківський М. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції він отримав 08 лютого 2022 року, текст касаційної скарги був складений 10 березня 2022 року, однак через проведення військових дій на території України та перебої в роботі Укрпошти не зміг її відправити, про що повідомив Верховний Суд на електронну адресу.

Згідно частини першої статті 390 ЦПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошену лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Із постанови апеляційного суду вбачається, що адвокат Жуківський М. М. в інтересах ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні 22 грудня 2021 року, будь-яких перешкод в отриманні тексту постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 24 грудня 2021 року.

Особа, яка подала касаційну скаргу, приймала участь вапеляційному розгляді справи, а тому знала про винесення постанови судом апеляційної інстанції.

В Єдиному державному реєстру судових рішень, що є загальнодоступним для всіх осіб, постанова суду апеляційної інстанції оприлюднена 28 грудня 2022 року.

Таким чином обумовлений строк на касаційне оскарження скінчився 23 січня 2022 року, до початку введення воєнного стану на території України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведені адвокатом Жуківським М. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки ним не надано підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції.

Крім того, адвокат Жуківський М. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звертався у березні 2022 року з касаційною скаргою на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, яку Верховний Суд ухвалою від 11 квітня 2022 року повернув заявнику у зв`язку з тим, що вона не була скріплена електронним цифровим підписом.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати ордер або інший документ, що посвідчує повноваження представника на представлення інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки в повному обсязі не відповідає пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскарженому судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржене з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати касаційну скаргу у новій редакції із уточненням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), а також надати копію такої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

При цьому, у разі подання касаційної скарги на підставі пунктів 1, 2 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України слід зазначити, щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах викладений висновок Верховного Суду, що не був врахований судом апеляційної інстанції; або відсутній висновок Верховного Суду; або від висновку щодо застосування якої норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, необхідно відступити.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Таким чином, адвокату Жуківському М. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку із наведенням поважних підстав для поновлення строку та наданням цьому доказів, надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги з її копіями та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), а також надати підтверджуючі документи на представництво ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені адвокатомЖуківським Миколою Миколайовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу адвокатаЖуківського Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати адвокату Жуківському Миколі Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв