УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 та Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявник просив суд:

- встановити факт постійного проживання, понад п`ять років, ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

-встановити родинний зв`язок між ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дружиною рідного дядька ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , як рідної сестри.

В обґрунтування заяви зазначив, що заявник не має можливості оформити спадкові права після померлої ОСОБА_7 , чим порушуються його права, а тому він вимушена звернутись із даною заявою до суду в порядку окремого провадження.

Ознайомившись із матеріалами заяви, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за заявою слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року N 5, роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 цієї Постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження, оскільки з заяви ОСОБА_3 , а також доданих письмових матеріалів та документів вбачається спір про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, факт, встановити який просить заявник, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 293, 315, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Сьома дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Роз`яснити заявнику, що із вказаними вимогами слід звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя