Справа № 161/1829/22
Провадження № 2/161/1780/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2022 року позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2014 року заочним рішенням Луцького міськрайонного суду вимоги позову ПАТ «БМ Банк» задоволено, солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь банку заборгованість за кредитним договором №4/116/300708 від 30 липня 2008 року в розмірі 52 939, 81 коп. (в тому числі: строкова заборгованість за кредитом 52 310,37 грн., строкова заборгованість по процентах 395, 28 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 234,16 грн.), вирішено питання розподілу судових витрат. Стягувачу видано виконавчі листи щодо кожного із солідарних боржників.

17 січня 2015 року Першим ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області відкрито виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 (ВП №46068683).

12 жовтня 2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинській області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 (ВП №54897214).

18 грудня 2017 року ОСОБА_3 в межах відкритого виконавчого провадження сплатив суму боргу в повному розмірі 52 939,81 грн. Вказані кошти були перераховані стягувачу АТ «БМ Банк».

19 грудня 2017 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинській області Пирогою С.С. виконавче провадження (ВП №54897214) закінчене.

Одночасно, після повного погашення заборгованості державним виконавцем в межах виконавчого провадження (ВП №46068683), у якому боржником є ОСОБА_1 проведено електронні торги (протокол №307565) з реалізації предмета іпотеки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с.Суськ Ківерцівського району.

Земельна ділянка, що належала ОСОБА_1 була реалізована за ціною 34 720 грн., кошти були скеровані на рахунок стягувача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відтак, в користь АТ «БМ Банк» були стягнуті надлишкові кошти в рахунок погашення заборгованості 34 720 грн, з яких 29 626,26 грн. перераховані безпосередньо банку, а 5 093,74 грн. (як вважає позивач) утримані органом ДВС як виконавчий збір.

Позивач вважає, що за відсутності заборгованості за кредитним договором, у державного виконавця були відсутні підстави для проведення електронних торгів та реалізації іпотечного майна належного боржнику ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2021 року у цивільній справі №161/10995/20 стягнуто з АТ «БМ Банк» на користь позивача надмірно сплачені кошти у розмірі 29 626,26 грн.

Посилаючись на вищевикладене, а також положення глави 83 ЦК України, які регулюють правовідносини набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти виконавчого збору у розмірі 5 093,74 грн.

Позивач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у письмовому відзиві позов заперечив, вказавши, що постанова про стягнення виконавчого збору є чинною та ніким не скасованою. У судове засідання свого представника не направив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 20 жовтня 2014 року заочним рішенням Луцького міськрайонного суду вимоги позову ПАТ «БМ Банк» задоволено, солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь банку заборгованість за кредитним договором №4/116/300708 від 30 липня 2008 року в розмірі 52 939, 81 коп. (в тому числі: строкова заборгованість за кредитом 52 310,37 грн., строкова заборгованість по процентах 395, 28 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 234,16 грн.), вирішено питання розподілу судових витрат. Стягувачу видано виконавчі листи щодо кожного із солідарних боржників.

17 січня 2015 року Першим ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області відкрито виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 (ВП №46068683).

12 жовтня 2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинській області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 (ВП №54897214).

18 грудня 2017 року ОСОБА_3 в межах відкритого виконавчого провадження сплатив суму боргу в повному розмірі 52 939,81 грн. Вказані кошти були перераховані стягувачу АТ «БМ Банк».

19 грудня 2017 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинській області Пирогою С.С. виконавче провадження (ВП №54897214) закінчене.

Одночасно, після повного погашення заборгованості державним виконавцем в межах виконавчого провадження (ВП №46068683), у якому боржником є ОСОБА_1 проведено електронні торги (протокол №307565) з реалізації предмета іпотеки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с.Суськ Ківерцівського району.

Земельна ділянка, що належала ОСОБА_1 була реалізована за ціною 34 720 грн., кошти були скеровані на рахунок стягувача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відтак, в користь АТ «БМ Банк» були стягнуті кошти в рахунок погашення заборгованості 34 720 грн, з яких 29 626,26 грн. перераховані безпосередньо банку.

Вказані обставини встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2021 року у цивільній справі №161/10995/20, не заперечуються відповідачем, а тому додатковому доказуванню не підлягають (а.с.5-6).

Цим же рішенням стягнуто з АТ «БМ Банк» на користь позивача надмірно сплачені кошти у розмірі 29 626,26 грн.

Також з матеріалів справи слідує, що в межах виконавчого провадження №46068683 державним виконавцем 23 червня 2018 року були винесені постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 2 962,63 грн, а також витрат виконавчого провадження у розмірі 150,00 грн. і саме ці кошти були утримані відповідачем.

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

У частині третій та четвертій статті 42 Закону визначено, що витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

В розглядуваному випадку, утримання грошових коштів у загальному розмірі 3 112,63 грн., з яких 2 962,63 грн. - виконавчий збір та 150,00 грн. - витрати виконавчого провадження, відповідачем здійснювалося на підставі чинних та ніким не скасованих постанов державного виконавця, що винесені на підставі ст.ст.27, 47 Закону.

Вказане виключає застосування до даних правовідносин положень глави 83 ЦК України, які регулюють правовідносини набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, оскільки відповідач набув їх на відповідній правовій підставі, яка на час розгляду цього позову не відпала, адже позивач не оскаржив у встановленому порядку цих постанов у судовому порядку (ч.2 ст.74 Закону).

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 3 112,63 грн. слід відмовити, саме з мотивів наявності чинних та ніким не скасованих постанов державного виконавця про їх стягнення.

Стосовно решти заявлених позовних вимог у сумі 1 981,12 грн. (5 093,74 3 112,63), суд зазначає таке.

Пунктами 1 та 2 розділу ІІІ «Підготовка до проведення електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною)» Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року №2831/5 (далі Порядок), визначено, що винагорода за організацію та проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) встановлюється у відсотковому відношенні до ціни продажу лота.

Розмір винагороди Організатора становить до 4 % вартості реалізованого майна.

Розмір винагороди Оператора становить до 1 % вартості реалізованого майна і сплачується Оператору за умови, що переможець подавав заявку на участь в електронному аукціоні (аукціоні за фіксованою ціною) через електронний торговий майданчик Оператора та в подальшому не відмовився від придбання лота.

Якщо переможець електронного аукціону, що подав заявку на участь в електронному аукціоні через електронний торговий майданчик Оператора, відмовився від придбання лота, то Оператор втрачає право на винагороду, передбачену цим пунктом.

У разі якщо винагорода Оператора становить менше 1 % вартості реалізованого майна, різниця між фактичною винагородою та максимально можливим розміром винагороди перераховується Організатором на рахунок відповідного відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Перерахування коштів, що становлять винагороду Оператора, здійснюється Організатором на рахунок Оператора протягом трьох робочих днів з дня затвердження акта про проведення електронного аукціону (формування протоколу про проведення аукціону за фіксованою ціною).

У разі якщо майно реалізоване за ціною, вищою від стартової, Організатор здійснює перерахунок винагороди пропорційно до збільшення ціни майна та зазначає у протоколі електронного аукціону суму коштів, яку покупець повинен додатково сплатити, а також рахунок Організатора, на який необхідно сплатити ці кошти.

У пункті 1 розділу X «Порядок розрахунків за придбане на електронному аукціоні майно та перехід права власності» Порядку визначено, що на підставі копії протоколу переможець електронного аукціону протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронному аукціоні майно в такому порядку:

зазначена в протоколі електронного аукціону сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди за організацію та проведення електронного аукціону за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця);

сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок Організатора, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на електронному аукціоні майна та розподіляється Організатором відповідно до пункту 2 розділу III цього Порядку;

різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди за організацію та проведення електронного аукціону перераховується переможцем на рахунок Організатора у разі, якщо майно реалізовано за ціною, вищою від стартової;

різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди за організацію та проведення електронного аукціону перераховується Організатором на рахунок відповідного відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) у разі, якщо майно реалізовано за ціною, нижчою від стартової;

у разі проведення електронного аукціону у порядку, визначеному пунктом 1 розділу VII цього Порядку, сума винагороди за організацію та проведення електронного аукціону перераховується переможцем на рахунок Організатора.

Із зазначеного слідує, що із реалізованого майна позивача вартістю 34 720,00 грн., кошти отримувалися не тільки державним виконавцем, як виконавчий збір, але і організатором електронних торгів, як винагорода за організацію та проведення електронного аукціону.

Позивач відповідних вимог до організатора електронних торгів не пред`являв, а тому в цій частині позовних вимог на суму 1 981,12 грн. слід відмовити у задоволенні позову, через неналежність відповідача.

У зв`язку з повною відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст.265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) про стягнення безпідставно набутих кошти, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк), м. Луцьк, вул. Винниченка, 27А, .

Повний текст рішення суду виготовлений та підписаний 23 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк