КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6017/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Гуля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

В липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - ТДВ «СГ «Оберіг»), ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначила, що 05 березня 2021 року о 14 год. 05 хв. на перехресті пр. Правди, вул. Н.Ужвій та пр. Свободи в місті Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч на вул. Н.Ужвій, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду м. Києві від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент ДТП цивільна відповідальність власника автомобіля Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , була за страхована в ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до полісу ЕР № 200140704 від 02 червня 2020 року. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок даної ДТП, нею замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до звіту № 8130/06/21 від 10 червня 2021 року про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 , визначено в сумі 63 250,25 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,70, зважаючи на вік автомобіля - 2006) - 42 274,84 грн.

Позивачка ОСОБА_2 просила стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та франшизи в розмірі 40 774,84 грн. (42 274,84 грн. - 1 500 грн.), а з ОСОБА_1 - різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу та сумою, яку вона просила стягнути з страхової компанії в розмірі 22 475,41 грн. (63 250,25 грн. - 40 774,84 грн.).

Оскільки в ході розгляду справи 08.11.2021 року ТДВ «СГ «Оберіг» сплатило на користь ОСОБА_2 30 800,44 грн. страхового відшкодування, позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» на її користь 9 974,40 грн. (40 774,84 грн. - 30 800,44 грн.), а з ОСОБА_1 - 22 475,51 грн. Також ОСОБА_2 просила стягнути 2 500,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження завданих збитків.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_2 9 974,40 грн. страхового відшкодування, 2 500,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження завданих збитків, 142,89 грн. судового збору, а всього 12 617,29 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 975,41 грн. збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 500 грн. суми франшизи, 322,10 грн. судового збору, а всього - 22 794,51 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення, суд не відреагував поданий ним відзив на позовну заяву, а також безпідставно прийняв до уваги подані позивачкою з пропуском процесуальних строків докази - копію рахунку на виконання кузовних робіт від 26 травня 2021 року та акту виконаних робіт від 01 жовтня 2021 року. Зазначає, що визначений у акті виконаних робіт від 01 жовтня 2021 року перелік робіт та запасних частин, які підлягали заміні, не відповідає звіту №8130/06/21 від 10 червня 2021 року. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів оплати ремонтних робіт автомобіля.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . На думку представника позивачки, суд правильно вирішив спір. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 є власником автомобіля Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 .

05 березня 2021 року о 14 год. 05 хв. на перехресті пр. Правди, вул. Н.Ужвій та пр. Свободи в місті Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч на вул. Н.Ужвій, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Подільського районного суду м. Києві від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 6-8).

На момент ДТП цивільна відповідальність власника автомобіля Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , була за страхована в ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до полісу ЕР № 200140704 від 02 червня 2020 року з визначеним розміром франшизи - 1 500,00 грн. (а.с.7).

З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок даної ДТП, ОСОБА_2 замовила проведення автотоварознавчого дослідження.

Згідно складеного на замовлення ОСОБА_2 звіту № 8130/06/21 від 10 червня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 визначена в сумі 63 250,25 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,70) - 42 274,84 грн. (а.с.9-31).

За складання вказаного звіту позивачка згідно платіжного доручення № 263 від 09 червня 2021 року сплатила 2 500 грн. (а.с.32).

08 листопада 2021 року ТДВ «СГ «Оберіг» на умовах договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплатило на користь ОСОБА_2 30 800,44 грн. страхового відшкодування.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 та стягнув з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_2 9 974,40 грн. страхового відшкодування, 2500,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження завданих збитків, а з ОСОБА_1 - 20 975,41 грн. збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 500 грн. суми франшизи.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, постановою Подільського районного суду м. Києві від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП від 05 березня 2021 року, в якій було пошкоджено належний ОСОБА_2 автомобіль Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно звіту № 8130/06/21 від 10 червня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 63 250,25 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 42 274,84 грн. ТДВ «СГ «Оберіг» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплатило на користь ОСОБА_2 30 800,44 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1192, 1194 ЦК України страховик несе обмежену відповідальність, з урахування коефіцієнта фізичного зносу та франшизи. У разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди саме винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

З урахуванням наданого позивачкою звіту, а також відповідно до положень ст.ст.1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення із ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_2 різниці між визначеною згфдно звіту вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, франшизи та виплаченим відшкодуванням, що становить 9974,40 грн. Також суд правильно стягнув з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь позивачки 2 500,00 грн. понесені витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, а з ОСОБА_1 - різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу та сумою, яка підлягала сплаті страховиком, що становить 22 475,41 грн. (20 975,41 грн. збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 500 грн. суми франшизи).

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на безпідставне прийняття до уваги судом першої інстанції наданих позивачкою копій рахунку на виконання кузовних робіт від 26 травня 2021 року та акту виконаних робіт від 01 жовтня 2021 року, а також доводи, що визначений у акті виконаних робіт від 01 жовтня 2021 року перелік робіт та запасних частин, які підлягали заміні, не відповідає звіту №8130/06/21 від 10 червня 2021 року.

Визначаючи вартість відновлювального ремонту автомобіля, суд першої інстанції виходив зі звіту №8130/06/21 від 10 червня 2021 року, а не рахунку на виконання кузовних робіт від 26 травня 2021 року та акту виконаних робіт від 01 жовтня 2021 року. При цьому згідно звіту № 8130/06/21 від 10 червня 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування коефіцієнта фізичного зносу визначена в розмірі 63 250,25 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 01.10.2021 року витрати на відновлення (ремонт) автомобіля склали 63 598,30 грн. Оскільки суд першої інстанції виходив зі звіту №8130/06/21 від 10 червня 2021 року, в якому визначена менша вартість відновлювального ремонту, у апеляційного суду відсутні підстави для прийняття до уваги доводів апелянта про необґрунтованість вартості ремонту автомобіля, яка вказана в акті виконаних робіт.

ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на спростування визначеного позивачкою розміру матеріального збитку. Питання про призначення в справі судової експертизи ОСОБА_1 не порушував.

Доводи апеляційної скаргине спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Гуль В.В.