Справа № 212/1887/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши у відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

встановив:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" (надалі ПрАТ Суха Балка) про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з січня 1998 року працював на різних посадах на підприємстві відповідача, у грудні 2019 року звільнився з власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за віком. Стаж роботи у шкідливих умовах становить 21 рік 10 місяців. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації, сидеросилікоз першої стадії. По факту виникнення хронічного професійного захворювання було проведено розслідування та складено акт за формою П-4 про розслідування причин хронічного професійного захворювання, згідно яких внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень системи вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, позивач підпадав під вплив підвищених рівнів загальної вібрації важкості праці та підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Висновком МСЕК позивачу вперше встановлено 65 % втрати професійної працездатності з яких: 45 % - вібр.хвороба, 20 % - сидорос. З 09 березня 2022 року та ІІІ групу інвалідності безстроково. Також, позивач потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення та санітарно-курортного лікування, противопоказана важка праця в умовах вібрації, виробничого пилу. Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних та нешкідливих умов праці, не виконувало передбачені законом і нормативними актами норми охорони праці, гігієнічні регламенти і нормативи, він втратив своє здоров`я. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, тривалий процес лікування, не дає можливостi вести повноцінний спосіб життя. Позивач постійно відчуває фізичні страждання, оскільки через втрату працездатності систематично потребує отримання медичної допомоги у зв`язку із чим відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевноi рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому снi, що спричиняє дискомфорт. Перелічені негативні явища викликають переживання, страждання, стрес, депресію, що свідчить про незворотнiсть втрати та неможливiсть відновлення стану здоров`я позивача. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 422 500 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою від 11 квітня 2022 року судом відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі доказами.

Представник відповідача адвокат Заклецький В.В. скористався правом надання відзиву, у якому вказано, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути якi неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо i компенсуються пiльгами. При укладенні з трудового договору з ПрАТ Суха Балка позивача було ознайомлено з умовами праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства, при цьому позивач свiдомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю та його наслідки, жодних заяв про відмову від доручної роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від позивача не надходило Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПрАТ Суха балка, відповідно до вимог законодавства, повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту, чим на протязі всього часу роботи на підприємстві відповідача позивача було забезпечено, тому позивач ймовірно сам не застосовував у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, що призвело до виникнення професійного захворювання. Також підприємство відповідача надавало позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмiрi, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо. Також, згідно окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного захворювання, ПрАТ Суха Балка, як роботодавець не винне у виникненні професійного захворювання позивача, а умови праці в яких позивач працював є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Також, посилання позивача на істотні зміни у його житті через хронічне професійне захворювання нічим не підтверджується, надані до позовної заяви докази не підтверджують факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Крім того, сума моральної шкоди у розмірі 422 500 грн. є необґрунтованою, завищеною та такою, що не відповідає принципам розумності та справедливості. У зв`язку із наведеним просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, суд виходить з наступного.

Відповідно до рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02 березня 2022 року, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні, яка на день розгляду даної справи.

На день розгляду вказаної справи на території Дніпропетровської області не ведеться активних бойових дій, що свідчить про те, що поточна обстановка в Дніпропетровській області є стабільною.

Крім того, вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, клопотання про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило, а тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача на різних посадах, а саме: 26.01.1998 року по 08.05.1998 рік - підземним машиністом ППН дільниці №26 шахти імені Фрунзе АТ Суха Балка; з 08.05.1998 року по 25.03.1999 рік - підземним машиністом ППН, дльниці №5 шахти iменi Фрунзе АТ Суха Балка;з 25.03.1999 року по 08.04.1999 рік - пiдземним машиністом ППН дільниці №26 шахти імені Фрунзе AT Суха Балка; з 08.04.1999 року по 03.09.2003 рік - підземним машиністом електровоза шахти iменi Фрунзе, АТ Суха Балка; з 03.09.2003 року по 23.02.2005 рік - підземним підривником шахти мені Фрунзе АТ Суха Балка; з 23.02.2005 року по 21.08.2007 рік - підземним прохідником дільниця №3 шахти імені Фрунзе АТ Суха Балка; з 21.08.2007 року по 18.01.2017 рік - підземним прохідником дільниці №21 ПрАТ ЄВРАЗ СУХА БАЛКА; з 18.01.2017 року по 10.12.2019 рік - підземним прохідником дiльниця №21 шахти імені Фрунзе ПрАТ Суха Балка. 10 грудня 2019 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.11-12).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 11.02.2022 року, проведеного на ПрАТ Суха Балка встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 а саме: працюючи в шахтобудівельному управлінні підземним прохідником з 18.01.2017 року по 10.12.2019 рік ОСОБА_1 виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимiв експлуатацii гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених рівнів загальної вібрації важкості праці та підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 13.01.2022 року №102 підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут: 26.01.1998-08.04.1999 роки - машиніст ППН, шахти ім. Фрунзе, ПрАТ Суха Балка; 08.04.1999-03.09.2003 роки - машиніст електровозу, шахти ім. Фрунзе, ПрАТ Суха Балка; 03.09.2003-23.02.2005 роки - підривник, шахти ім. Фрунзе. ПрАТ Суха Балка; 23.02.2005-18.01.2017 роки - прохiдник, шахти iм. Фрунзе, ПрАТ Суха Балка (а.с.13-17).

Пунктом 14 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 11.02.2022 року встановлено професійні захворювання позивача: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації, виражений периферичний ангіодистонічний синдром з частими акроангиоспазмами та трофічними порушеннями на кистях у поєднанні з полірадикулонейропатією на шийному (С5, С6, С7) та попереково-крижовому (LS, S1) рiвнях, з вираженими статико-динамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів. Код Т75.2. Сидеросилiкоз першої стадії (s/t, 1/1, em), ускладнений хронiчним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група В. Легенева недостатнiсть першого-другого ступеня. Код J62.8.

Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 11.02.2022 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання є: вібрація загальна - еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 7дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 Державні санітрані норми виробничої загальної та локальної вібрації та складав 57дБ при ГДР 50 дБ. Пил переважно фібро генної дії концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксину кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищує гранично допустиму в 3,35 рази згідно Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.07.2020 року №1596, і складала 6,7 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3.

Згідно довідки МСЕК від 15 березня 2022 року ОСОБА_1 встановлено 65 % втрати професійної працездатності з яких: 45 % - вібраційна хвороба, 20 % - сидорос. та ІІІ група інвалідності безстроково з 09 березня 2022 року. Також, позивач потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення та санітарно-курортного лікування, противопоказана важка праця в умовах вібрації, виробничого пилу (а.с.20-21).

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.30-44).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Виходячи з наведених вимог закону, позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення на підприємство відповідальності за завдану шкоду, оскільки відсутня вина підприємства в її заподіянні, суд вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки між сторонами склалися трудові правовідносини, а професійне захворювання отримане позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим всі підстави, передбачені ст.237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Стаття 13 Закону України Про охорону праці передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Отже, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Право на отримання виплати за моральну шкоду за наявності факту її заподіяння виникає у потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я та травмуванням внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійних захворювань та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65 % та ІІІ групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих професійних захворювань у позивача змінилися умови життя, він постійно відчуває фізичні страждання через втрату працездатності, систематично потребує отримання медичної допомоги у зв`язку із чим відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевноi рівноваги, що виражається у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, суд враховує період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, стаж роботи позивача, встановлену групу інвалідності, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 150 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди саме в розмір 422 500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1500 грн., оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.153,237-1КЗпПУкраїни, Законом України Про охорону праці, ст.ст.4,5,13,19,76-81,89,133,141,258-259,263,265,274,354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка"на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного Суха Балка" на користь держави судовий збір в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Суха Балка, , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд. 5.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2022 року.

Суддя: М.Д.Власенко