18.05.2022 Єдиний унікальний номер 205/2515/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/2515/22
Номер провадження 2-з/205/324/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді головуючого Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного космічного агентства України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

17 травня 2022 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить зупинити дію наказу Державного космічного агентства України від 26.04.2022 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначив, що невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки оспорюваних наказ ґрунтується на одноразовому грубому порушенні позивачем своїх трудових обов`язків, що відповідно до контракту, укладеного відповідачем з ним, є підставою для припинення контракту до закінчення його дії.

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позов.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема, відповідно до п.10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, враховуючи зазначені вище роз`яснення, суд задовольняє заяву про забезпечення позову за умови, якщо невжиття заходів, вказаних у заяві про забезпечення позову, може становити реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, або, якщо істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких звернувся заявник до суду.

Оскільки з позову не вбачається, а заявником не наведено переконливих доводів, що невжиття зазначеного в заяві позивача заходу забезпечення позову істотно утруднить або унеможливить виконання можливого рішення суду по справі, у разі задоволення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.Г.Остапенко

.