Справа № 369/5292/21
Провадження № 2/369/1213/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Янченка А.В., секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРІВСЬКИЙ КВАРТАЛ 2» про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2021 року (суддя Усатов Д.Д.) відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.08.2021 року №128 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, в результаті якого головуючим суддею було визначено суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.01.2022 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, в якій останній просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідач відзиву на позов не подав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином. У судове засідання представник Відповідача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від Відповідача не надходило.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.05.2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕТРІВСЬКИЙ КВАРТАЛ 2» був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача майнові права на квартиру АДРЕСА_2 (надалі - Квартира), а Позивач прийняти у власність майнові права та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах визначених Договором. Пунктом 1.3. Договору встановлено, що після готовності Квартири до експлуатації, майнові права Позивача реалізуються шляхом реєстрації права власності на Квартиру. Пунктом 3.1. Договору встановлено графік платежів.

Згідно п. 2.4. Договору Орієнтовний строк готовності Квартири до експлуатації - 31 грудня 2018р. Відповідач має право в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації Квартири до шести місяців, і це не буде вважатись порушенням умов Договору.

В обумовлені в п.2.4. Договору строки Квартира не була готова до експлуатації, у зв`язку з чим, між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду від 14.08.2019р. до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 34/ЛУ26-Г від 23.05.2018р. (надалі - Додаткова угода).

Відповідно до п.1 Додаткової угоди, Позивач та Відповідач дійшли згоди розірвати Договір 14.08.2019р.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди, Відповідач зобов`язується повернути грошові кошти Позивачу в розмірі 274 951 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят одна) грн. 39 коп., на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, номер картки НОМЕР_3 , Отримувач ОСОБА_1 , призначення платежу: Повернення коштів згідно договору №34/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 23.05.18р.

Пунктом 4.5.1. Договору встановлено, що Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу одержані від нього кошти, що були сплачені Позивачем протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня підписання сторонами Додаткової угоди про розірвання договору. Кінцевий термін повернення коштів настав 26 вересня 2019р.

Відповідач частково виконав свій обов`язок, щодо повернення Позивачу коштів сплачених останнім по Договору, що підтверджується випискою з банку.

Згідно банківської виписки від 14.04.2021 №ISHB35TVLI7FAL2S Відповідач повернув Позивачу грошові кошти у сумі 75 951,39 грн. наступними платежами (частинами):

20.12.2019р. - 15951,39 грн.

12.02.2020р. - 30000,00 грн.

06.03.2020р. - 10000,00 грн.

12.03.2020р. - 10000,00 грн.

20.03.2020р. - 10000,00 грн.

Станом на дату звернення позивача до Суду Відповідач не виконав своє зобов`язання по сплаті грошових коштів Позивачу на загальну суму 199 000,00 грн. Часткове повернення коштів, свідчить про усвідомлення та визнання Відповідачем зобов`язання повернути Позивачу кошти, які були отримані за Договором.

Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення одержаних грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми та інфляційні втрати відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Судом встановлено, що Відповідач порушив грошове зобов`язання з повернення коштів у сумі 199 000,00 грн, відповідно у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Строк на повернення Відповідачем коштів сплив 26.09.2019 року, тому заборгованість у розмірі 199 000 грн. 00 коп. вважається простроченою.

Станом на 13.04.2021 р. року прострочення Відповідача складає 566 днів. Відповідно сума 3-х (трьох) % річних з 26.09.2019 р. по 13.04.2021р. становить - 9 241,23 грн. Інфляційні втрати з 26.09.2019 р. по 13.04.2021р. складають - 19 703,89 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. ст. 626, 628, 629, 638-640 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (08130, Київська обл., Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 2В; ідентифікаційний код 40616059) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) грошові кошти у сумі 199 000,00 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч гривень 00 копійок), три відсотки річних у сумі 9241,23 грн. (дев`ять тисяч двісті сорок одна гривня 23 копійки), інфляційні втрати у сумі 19703,89 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот три гривні 89 копійок) та 2 279,45 грн. (дві тисячі двісті сімдесят дев`ять гривень 45 копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Янченко