Справа № 396/272/22
Провадження № 2/396/282/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/272/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком позивачки, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 13.01.2004 року.

Рішенням Новоукраїнського районного суду від 20.02.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь матері позивачки, на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, та не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, досягнення позивачем повноліття. Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення нею повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією виконавчого листа № 2-139/2008 та копією постанови про закриття виконавчого провадження за № 16422456 .

01.09.2020 року позивачка ОСОБА_1 вступила на навчання до «Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. В.Винниченка», є студенткою другого курсу факультету педагогіки, психології та мистецтва, денної державної форми навчання. Термін навчання у навчальному закладі становить з 01.09.2020 р. по 30.06.2024 рік.

Витрати пов`язані з навчанням покриває мати позивача. Позивачка вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на період її навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів до досягнення нею 23-х років.

Ухвалою судді від 25.03.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач до суду не з`явилась. 19.05.2022 року через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу, про що свідчить підпис у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання 10.05.2022 року. Через канцелярію суду 19.05.2022 року надійшла заява, в якій відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просив проводити без його участі.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У відповідності до частини п`ятої ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в повному обсязі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.01.2004 року Відділом реєстрації цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 4).

Згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 20.02.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь матері позивачки ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, та не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, досягнення позивачем повноліття (а.с.10).

Відповідач сплачував аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення нею повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією виконавчого листа № 2-139/2008 (а.с.11) та копією постанови про закриття виконавчого провадження за № 16422456 (а.с. 12).

Згідно довідки № 518 від 10.01.2022 року ОСОБА_1 , навчається в «Центральноукраїнському державного педагогічного університету ім. В.Винниченка», є студенткою другого курсу, факультет педагогіки, психології та мистецтва, денної державної форми навчання. Термін навчання у навчальному закладі становить з 01.09.2020 р. по 30.06.2024 рік (а.с.13).

Відповідно до довідки № 1687 про реєстрацію місця проживання, позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно довідки № 985 від 21.02.2022 року про склад сім`ї виданої управлінням соціального захисту та охорони здоров`я Новоукраїнської міської ради ОСОБА_1 проживає з мамою ОСОБА_3 та сестрою ОСОБА_4 (а.с.3а).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.02.2022 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має в приватній власності житловий будинок та земельні ділянки (а.с.14-19).

Позивач зазначила, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Відповідно до частини першої статті 198 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у статті 183 цього Кодексу.

Частиною першою та другою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до вимог частини першої статті 184 СК України, якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 навчається у навчальному закладі на стаціонарній формі навчання, знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Суд зазначає, що частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Враховуючи наведене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін, зокрема суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, тому може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, а також беручи до уваги визнання відповідачем в повному обсязі позовних вимог суд вважає необхідним, позов задовольнити та стягнути з відповідача, на користь позивача аліменти на її утримання до закінчення навчання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року і до закінчення позивачкою навчання до 30.06.2024 року,але не більше як до досягнення нею 23 років.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, у спростування зазначеного позивачем суду не надано.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у справі у розмірі 992,40 грн, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись статями 182, 184, 198-200 Сімейного кодексу України, статями 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265,274-279,280-284, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання на період навчання, щомісяця у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24.02.2022 року і до закінчення нею навчання до 30.06.2024 року,але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 )в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. - отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , рахунок отримувача - UA6026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст складено 19.05.2022 року.

Суддя: А. А. Русіна