17.01.2022 Справа № 756/3473/18
Унікальний № 756/3473/18
Провадження № 2/756/183/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретарів: Волкової А.А. Парфенчик К.В.,

Демченко І.В.

за участі: представника позивача -Осипенко С.В.,

відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди у якому просили стягнути з страхової компанії 37 204 грн. 25 коп. різниці з страховою сумою за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 із сумою сплаченого страхового відшкодування, а з заподіювача шкоди 71 337 грн. 03 коп., яка є різницею між розміром матеріального збитку та лімітом відповідальності страховика.

В обґрунтування позову Департамент патрульної поліції вказував, що 03.12.2016 року о 9 год. 40 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ChevroletAveo» д/н НОМЕР_1 по вул., Б. Хмельницького в м. Києві виїхав на регульоване перехрестя з вул., Пушкінська на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тим самим порушив п. 8.7 Правил дорожнього руху України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.01.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За твердженням позивача в результаті ДТП було завдано шкоди майну Департаменту патрульної поліції, а саме пошкоджено службовий транспортний засіб «TOYOTAPRIUS» номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, р/н НОМЕР_3 .

Висновком експертного дослідження №19/13-1/89-ЕД/17 від 05.10.2017 року встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «TOYOTAPRIUS» р/н НОМЕР_3 у результаті ДТП, що мала місце 05.10.2017 року складає 171 337 грн. 30 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «ChevroletAveo» д/н НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», відповідно до полісу №АЕ №4560198, остання перерахувала 62 795 грн. 75 коп. на рахунок ТОВ «БП АВТО» (станцію технічного обслуговування) на якій буде проведено відновлювальний ремонт транспортного засобу «TOYOTAPRIUS» р/н НОМЕР_3 .

При цьому, стверджуючи, що вказаних коштів не достатньо для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, Департамент патрульної поліції звернувся до страхової компанії із заявою про незгоду з розміром виплаченої суми страхового відшкодування та проханням здійснити додатковийогляд автомобіля і, перерахувати решту суми страхової виплати у розмірі 37 204 грн. 25 коп. виходячи із максимальної суми можливого відшкодування за шкоду заподіяну майну в 100 000 грн.

В свою чергу, Департамент патрульної поліції просить стягнути в порядку ст. 1194 ЦК України з ОСОБА_1 , як заподіювача шкоди, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, 71 337 грн. 03 коп., що є різницею між розміром матеріального збитку та лімітом відповідальності страховика.

Представник позивача в судовому засіданні підтримував позов з підстав зазначених у позовній заяві при цьому підтвердив, що автомобіль «TOYOTAPRIUS» номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, р/н НОМЕР_3 на час розгляду справи не відремонтовано, більше того частково розукомплектований для ремонту інших автомобілів Департаменту патрульної поліції.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтвердили факт ДТП та участь у ньому за обставин зазначених вище, при цьому категорично заперечили позовні вимоги з огляду на суперечливості та невідповідності експертного дослідження з визначення розміру заподіяної шкоди на яке посилається позивач як на підставу своїх вимог. За твердженням ОСОБА_1 , Департамент патрульної поліції не надав будь-яких документів на підтвердження належного зберігання пошкодженого автомобіля протягом часу, що минув з моменту складання Протоколу огляду від 13.12.2016 року до моменту складання Акту огляду від 25.07.2017 року. Відповідач вказував, що дослідження покладене в основу позову не містить в собі будь-яких даних, які б вказували на причинний зв`язок вказаних у ньому пошкоджень автомобіля із ДТП, що мала місце. На думку ОСОБА_1 , оскільки позивач отримав від ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» відшкодування завданих їм збитків, - натомість будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів про неправильність оцінки завданих збитків не надав, - позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Представник ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» в судове засідання не з`явився, подали до суду відзив на позовну заяву у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому вказували, що зобов`язання з виплати страхового відшкодування перед Департаментом патрульної поліції у розмірі 62 795 грн. 72 коп., що є різницею вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля визначеної у автотоварознавчому дослідженні ФОП ОСОБА_3 із сумою франшизи 510 грн. були виконані в повному обсязі та належним чином. Крім того, за наслідками розгляду Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, скарги Департаменту патрульної поліції та документів наданих ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було встановлено відсутність підстав для застосування заходів впливу до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» щодо несвоєчасного здійснення страхового відшкодування по вказаній страховій справі.

Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи та надані докази встановив наступне.

03.12.2016 року о 9 год. 40 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ChevroletAveo» д/н НОМЕР_1 по вул., Б. Хмельницького в м. Києві виїхав на регульоване перехрестя з вул., Пушкінська на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тим самим порушив п. 8.7 Правил дорожнього руху України.

За твердженням позивача ДТП трапилось з вини ОСОБА_1 , який скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA PRIUS» номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, р/н НОМЕР_3 , який належить Департаменту патрульної поліції.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої даної статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом з тим, суд звертає увагу, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 10.01.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не містить відомостей про інші транспортні засоби, які були пошкоджені в ДТП крім автомобіля винуватця пригоди.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено ОСОБА_1 , що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ChevroletAveo» д/н НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про що було видано Поліс №АЕ/4560198 (а.с.105).

Згідно вказаного договору, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» взяла на себе обов`язок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності, відшкодувати у встановленому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну та моральну шкоду третім особам.

Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За страховим полісом №АЕ/4560198 ліміт відповідальності страховика ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» за шкоду заподіяну майну 100 000 грн., а франшиза 510 грн.

З метою визначення розміру матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «TOYOTA PRIUS» р/н НОМЕР_3 страховиком було замовлено проведення авто товарознавчого дослідження у СПД ФОП ОСОБА_3 .

За результатами проведеної оцінки від 03.12.2016 року складено Звіт №18/07/17 від 06.07.2017 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA PRIUS» р/н НОМЕР_3 складає 118 665 грн. 48 коп., а з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та ПДВ 20% на замінні складові та матеріали вартість відновлювального ремонту становить 63 305 грн., 72 коп.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

За правилами п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Також, у відповідності до п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону, страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

Таким чином, за підрахунками ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» розмір страхового відшкодування склав 63 305 грн. 72 коп. - 510 грн. = 62 795 грн. 72 коп., які були перераховані на рахунок СТО - ТОВ «БП Авто» на вимогу Департаменту патрульної поліції, що підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно п. 32 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440 у разі виникнення необхідності у визначеному розмірі ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна подібного до майна, що продається (купується на ринку), оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеру майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

При цьому, на підтвердження матеріального збитку у розмірі171 337 грн. 30 коп., завданого власнику колісного транспортного засобу «TOYOTA PRIUS» р/н НОМЕР_3 у результаті ДТП, яка сталася 03.12.2016 року позивач надає Висновок Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/13-1/89-ЕД/17 у якому визначає вартість збитку не на момент його заподіяння, а станом на момент проведення експертного дослідження - 05.10.2017 року.

Представник позивача не зміг пояснити в судовому засіданні існуючі розбіжності у переліку пошкоджених деталей відображених у протоколі огляду транспортного засобу станом на час ДТП та в ремонтних калькуляціях долучених до Висновку Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/13-1/89-ЕД/17 станом 05.10.2017 року.

Крім того, незрозумілим є застосування експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Висновку №19/13-1/89-ЕД/17 від 05.10.2017 року для визначення розміру заподіяної шкоди при пошкодженні транспортного засобу «TOYOTA PRIUS» необхідність використання у комп`ютерній програмі «Audatex» даних по автомобілю LADAPRIORA: «Трудоємності робіт (послуг) по технічному обслуговуванню і ремонту» Тольяті 2007.

Також відповідно до п.17 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» у звіті про оцінку майна та у висновку про вартість об`єкта оцінки оцінювач відображає факт про включення або не включення до ринкової вартості суми податку на додану вартість. Оціночні процедури, пов`язані з визначенням ринкової вартості здійснюються з урахуванням включення або не включення до неї суми податку на додану вартість.

За ч.2 п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється Страховиком безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за Умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. (Акти виконаних робіт, платіжні доручення про сплату).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкові зобов`язання у особи, яка надає послуги, виникають з дати вчинення замовником та виконавцем послуги певних дій, направлених на отримання послуги.

Таким чином, податкові зобов`язання можуть виникнути лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку ПДВ.

Тобто, у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ - податкові зобов`язання не виникають.

В порушення даних норм у Висновку Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/13-1/89-ЕД/17 не вказано відомостей про застосування під час оціночних процедур суми ПДВ.

За таких обставин, суд критично ставиться до Висновку Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/13-1/89-ЕД/17 та не вважає його належним та допустимим доказом на підтвердження дійсного розміру збитку завданого власнику автомобіля «TOYOTA PRIUS» р/н НОМЕР_3 заподіяних у результаті ДТП, яка сталася 03.12.2016 року.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи зазначене, зміст позовних вимог, розукомплектацію автомобіля «TOYOTA PRIUS» р/н НОМЕР_3 після ДТП, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір заподіяної шкоди реально перевищує суму вже здійсненого страхового відшкодування, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 29, 32, 36 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заявиДепартаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 січня 2022 року.

Суддя А.В. Шевчук