Провадження № 22-ц/811/4434/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович про визнання дій приватного виконавця неправомірними в частині прийняття виконавчого листа до виконання, винесення постанови від 12.082021 про відкриття виконавчого провадження, визнати постанову від 12.08.2021 про відкриття відкриття виконавчого провадження ВП №66494047 протиправною та вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року в клопотанні скаржника ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовлено.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції зазначив про те, що в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження покликання скаржника про об`єктивну неможливість самостійно представити суду витребувані докази, оскільки відповідна інформація є у відкритому доступі та витребуванню не підлягає.

Зазначає, що вона не має об`єктивної можливості отримати від Міністерства юстиції України копію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке відбулось 06 березня 2020 року оформленого Протоколом № 29 про притягнення приватного виконавця ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_2 та порядку набуття цим рішенням законної сили та способу його застосування, копії Наказу Міністерства юстиції України, яким введено в дію це рішення, оскільки вищезазначена інформація не міститься у відкритому доступі та не є загальновідомою.

Звертає увагу на те, що нею отримано інформаційну довідку з ЄДРПВ України 04 грудня 2021 року за реєстраційним номером № 1204, в той час як ПАТ «Укрексімбанк» до суду надано довідку від 21 вересня 2021 року за реєстраційним номером № 0921, що з урахуванням порядку нумерації довідки в ЄРПВ України викликає сумнів з питання достовірності наданої Банком інформації та джерела її походження.

Вважає, що суд першої інстанції для усунення сумнівів у достовірності наданих відомостей та отримання підтвердження інформації, викладеної в Інформаційній довідці з Єдиного державного реєстру приватних виконавців України, наданих учасниками справи, повинен був задовольнити клопотання про забезпечення доказів у справі. Шляхом витребування від Міністерства юстиції України достовірної інформації щодо приватного виконавця Качурка В.В., як спосіб сприяння суду сторонам у даній справі.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення доказів задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу без участі сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12 травня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 18 травня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, скаржник ОСОБА_1 16 вересня 2021 року звернулася до суду із скаргою на протиправні дії приватного виконавця та просила визнати постанову від 12 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №66494047 протиправною та вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження . Згідно прохальної частини поданої скарги просила:

- Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича в частині прийняття до виконання виконавчого листа №2/1312/487/2012, виданого 26 квітня 2013 року Личаківським районним судом м. Львова та винесення Постанови від 12 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №66494047;

- Визнати протиправною постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича від 12 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №66494047 з примусового виконання виконавчого листа №2/1312/487/2012, виданого 26 квітня 2013 року Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитними договорами № 60407С32 від 27 червня 2007 року, № 60407С75 від 22 жовтня 2007 року, №60407С76 від 22 жовтня 2007 року в розмірі 735985,38 доларів США та 1080017,96 грн. та 2823,00 грн. судового збору;

- Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурку В`ячеслава Вікторовича вчинити дії щодо закінчення (закриття) виконавчого провадження ВП №66494047.

12 жовтня 2021 року скаржником скеровано на адресу суду клопотання про забезпечення доказів по справі.

Згідно поданого клопотання просила забезпечити докази по справі шляхом витребування від Міністерства юстиції України вичерпної та достовірної інформації щодо приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича (посвідчення №0315 від 13 березня 2019 року), що містить інформацію:

- про поточний правовий статус приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича та його правовий статус станом на 22 серпня 2021 року (дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66494047 );

- про наявні рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, зокрема у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича, розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, та іншу інформацію щодо приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича, як спосіб сприяння суду сторонам у даній справі.

Клопотання мотивувала тим, що вказана інформація та документи мають важливе значення для всебічного з`ясування обставин по справі в контексті наявності у приватного виконавця повноважень щодо здійснення виконавчих дій.

Крім того, така інформація не може бути представлена позивачем суду самостійно, оскільки може бути витребуваною лише за рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з наступного.

Частиною 1 ст. 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Одним із передбачених ч. 2 ст. 116 ЦПК України способів забезпечення доказів є їх витребування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Оцінюючи заявлене скаржником клопотання на предмет його відповідності обставинам справи та вищенаведеним положенням чинного законодавства суд дійшов обгрунтованого висновку, що не знайшли своє підтвердження покликання скаржника про об`єктивну неможливість самостійно представити суду витребовувані докази, оскільки відповідна інформація є у відкритому доступі та витребуванню не підлягає.

Колегія суддів також зазначає наступне.

Аналізуючи у системному зв`язку положення ч. 1 ст. 84 та ч. 1 ст. 116 ЦПК України, можна дійти висновку, що метою забезпечення доказів є сприяння особам, які беруть участь у справі, одержати для подання до суду доказів, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Так, відповідно до Великого тлумачного словнику української мови «забезпечувати» - це створювати надійні умови для здійснення чого-небудь, захищати, охороняти кого-, що-небудь від небезпеки. «Витребувати» - одержувати щось на вимогу, запропонувати комусь з`явитися, викликати листом.

Крім того, оскільки забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати, то такі доказів мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Натомість, механізм витребування доказів - це спосіб сприяння стороні в отриманні тих чи інших доказів, які вона не може отримати самостійно.

Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст.ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, заявник звернувся до суду із заявою про витребування доказів як спосіб забезпечення доказів.

При цьому заявник не обґрунтовує свою заяву тим, що зазначені документи можуть бути втрачені або збирання таких доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, такі фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 травня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.