Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1008/21

Провадження № 2/126/397/2022

"03" травня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а саме: 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташовані в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 25.10.2016 року вони з ОСОБА_4 уклали шлюб. 20.03.2020 року вони купили житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м., житловою площею 21,2 кв.м.. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_4 у віці 25 років помер.

Після його смерті відкрита спадкова справа № 66808331, реєстр № 110/2020 року. Спадковим майном є 1/2 частки житлового будинку з присадибною земельною ділянкою, розташованих в АДРЕСА_1 . Решта 1/2 частки вказаного нерухомого майна є її особистою власністю.

Спадкоємцями спадкового майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки є: відповідачі - батьки чоловіка (спадкодавця) та вона - дружина померлого.

Відповідачі мають право на 2/6 належних вартості спадкового майна та претендують на свою частину спадщини, кожний по 1/6 частки із цілого нерухомого майна. Частки спадкового майна відповідачів у нерухомому майні неможливо виділити в натурі, тому, що частки житлової площі житлового будинку, що складає 21,2 кв.м. від 49,0 кв.м. є технічно неможливо виділити окремо в ізольовані приміщення (помешкання) будинку, де одна частка становить 7,06 кв.м, що порушується нормами житлової площі на одну особу із передбачених 13,65 кв.м..

При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, як пережилому подружжю після смерті чоловіка, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2020 року за № 5/02-31.

Оформитись у правах на нерухоме майно вона не може, оскільки батьки чоловіка та її чоловік на час його смерті були прописані разом за однією адресою, а тому вважається, що відповідачі прийняли спадщину за законом та у встановлений строк від спадщини не відмовились.

Вона не взмозі належним чином розпорядитись своєю власністю як особистою 1/2 частини нерухомого майна так і 1/6 частини спадкового майна на яке має право як пережиле подружжя в порядку спадкування, оскільки існує спір, який неможливо вирішити в досудовому порядку між спадкоємцями. Відповідачі не бажають отримати документи та виділити (поділити) між ними спадкове майно, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , також в судове засідання не з`явилися. Подали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Позовні вимоги визнали.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 .

20.03.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 купили житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м., житловою площею 21,2 кв.м., та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується договорами купівлі продажу від 20.03.2020 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 204892361 та № 204892766 від 20.03.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_4 у віці 25 років помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Сері № НОМЕР_2 .

Після його смерті відкрита спадкова справа № 66808331, реєстр № 110/2020 року.

Спадкоємцями спадкового майна 1/2 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки є: відповідачі -батьки чоловіка (спадкодавця) та вона - дружина померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 і довідкою Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області за № 1716 від 20.11.2020 року про коло спадкоємців.

Спадковим майном є 1/2 частки житлового будинку з присадибною земельною ділянкою, розташованих в АДРЕСА_1 , решта 1/2 частки вказаного нерухомого майна є особистою власністю позивачки.

Відповідачі мають право на 2/6 належних вартості спадкового майна та претендують на свою частину спадщини, кожний по 1/6 частки із цілого нерухомого майна. Так як частки спадкового майна відповідачів у нерухомому майні неможливо виділити в натурі, що підтверджується висновком від 01.02.2021 року, тому, що частки житлової площі житлового будинку, що складає 21,2 кв.м. від 49,0 кв.м. є технічно неможливо виділити окремо в ізольовані приміщення (помешкання) будинку, де одна частка становить 7,06 кв.м, що порушується нормами житлової площі на одну особу із передбачених 13,65 кв.м., виділити частки відповідачам (кожному) є технічно неможливо щоб було ізольовано окремі квартири з окремими входами.

При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як пережилому подружжю після смерті чоловіка, ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2020 року за № 5/02-31.

Оформитись у правах на нерухоме майно позивачка не може, оскільки батьки чоловіка та її чоловік на час його смерті були прописані разом за однією адресою, а тому вважається, що відповідачі прийняли спадщину за законом та у встановлений строк від спадщини не відмовились.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», належним відповідачем у даному спорі є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснено в п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі, які є спадкоємцями за законом визнали позов ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити повністю .

Керуючись статями 12, 81, 141, 200, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. 1217, 1241, 1261 ЦК України суд, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на спадкове майно - 1/2 частину житлового будинку - А, 1960 року забудови, загальною площею - 49,0 кв.м., житловою площею- 21,2 кв.м. та на 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських бідівель, споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:004:0288, що розташовані в АДРЕСА_1 , що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь