Провадження № 2/344/625/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Підхомної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» про стягнення страхового відшкодування, пені та трьох процентів річних, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» про стягнення страхового відшкодування, пені та трьох процентів річних, в обґрунтування якого зазначив, що 15 грудня 2020 року о 09 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, 82 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі вул. Івасюка, 82, не надав дорогу транспортному засобу марки «Mercedes-Benz Е 220», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі по вул. Івасюка, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення та від удару транспортний засіб марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 здійснив самовільний рух та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ЗИЛ», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3.6, 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» полісом обов`язкового страхування № АР/0876912 від 13.09.2020 року. 15 грудня 2020 року об 11.30 год. винуватцем дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 було повідомлено ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується повідомленням № 20.0 від 15.12.2020 року, з якого слідує, що дана дорожньо-транспортна пригода оформлялась підрозділом національної поліції м. Івано-Франківська, ОСОБА_2 визнано свою вину у вчиненні даної пригоди, а також зафіксовано факт спричинення механічних пошкоджень автомобілю ОСОБА_1 16 грудня 2020 року представником ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» Свистуном В.Т., в присутності ОСОБА_1 , було здійснено огляд транспортного засобу, який належить позивачу та якому було завдано механічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, про що складено Акт (протокол) огляду транспортного засобу від 16.12.2020 року з детальним описом завданих пошкоджень. 16 грудня 2020 року ним на адресу ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» було направлено заяву про страхове відшкодування, яка була зареєстрована уповноваженою особою ОСОБА_4 за № 20.0. 24 грудня 2020 року представником ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» Свистуном В.Т., у його присутності, було повторно здійснено огляд транспортного засобу, який належить позивачу та якому було завдано механічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, про що складено Акт (протокол) огляду транспортного засобу від 24.12.2020 року з описом завданих пошкоджень. Постановою Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2021 року по справі №344/17686/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Постанова суду набрала законної сили 20 лютого 2021 року. Після попереднього огляду його автомобіля ПП «ЗахідРемАвто» було складено дефектний акт огляду «Mercedes-Benz Е 220» НОМЕР_4 , в якому чітко визначено необхідний перелік робіт для відновлення мого автомобіля після пошкоджень спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 11 лютого 2021 року ним було придбано необхідні деталі для відновлення пошкодженого автомобіля на суму 145 849,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 149; від 11.02.2021 року, а 22 лютого 2021 року було укладено Договір на виконання ремонтних робіт транспортного засобу із ПП «ЗахідРемАвто». На виконання умов укладеного Договору ПП «ЗахідРемАвто» було виконано роботи щодо ремонту його автомобіля загальною вартістю 38 113, 00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 05.05.2021 року та квитанцією № 56 від 05.05.2021 року. Автомобіль був прийнятий ним після виконання ремонтних робіт від ПП «ЗахідРемАвто» без будь-яких зауважень, що власне підтверджується актом прийому передачі автомобіля після ремонту від 05.05.2021 року. Загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Е 220», н.з. НОМЕР_2 склала 145849,45 гривень (вартість запчастин) та 38113,00 гривень (вартість послуг з ремонту). Всього на загальну суму 183962,45 гривень. У відповідності до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ним на адресу відповідача було подано заяву від 26.04.2021 року, якою повідомлялось про погодження суми страхового відшкодування в розмірі 130 000, 00 грн. Проте станом на даний момент відповідачем не було повідомлено мене про прийняття рішення про відшкодування/відмову у відшкодуванні суми страхового відшкодування, як і не було здійснено мені будь-яких виплат, що власне і змусило його звернутись до суду за захистом свої порушених прав. Зважаючи, що з моменту отримання його заяви ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а ним не було отримано належного страхового відшкодування, то ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на підставі п. 36.5 Закону, зобов`язане сплатити на його користь окрім страхового відшкодування пеню за кожен день прострочень виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, інфляційні втрати та три процентів річних, що за проведеним розрахунком складає: пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 6 517,81 грн.; сума 3% річних за користування грошовими коштами за період з 17.03.2021 року по 20.07.2021 року складає 1346,30 грн.; інфляційні збитки за вказані періоди складають 2873,00 грн. Всього до стягнення: 130 000,00 + 6517,81 + 1 346,30 + 2873,00 = 140 737,11 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 15.12.2020 о 09 год 40 хв в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, 82 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі вул. Івасюка, 82, не надав дорогу транспортному засобу марки «Mercedes-Benz E 220», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі по вул. Івасюка, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, та від удару транспортний засіб марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , здійснив самовільний рух та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ЗИЛ», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2021 року у справі № 344/17685/21, яка набрала законної сили 20 лютого 2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 10).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2021 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.

На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , був застрахований в ТДВ«СК «Ю.Ес.Ай.», відповідно до полісу обов`язкового страхування № АР/0876912 від 13.09.2020 року.

15 грудня 2020 року об 11.30 год. ОСОБА_2 повідомив ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про дорожньо-транспортну пригоду, що вбачається з повідомлення № 20.0 від 15.12.2020 року (а.с. 6).

З Акту (протоколу) огляду транспортного засобу від 16.12.2020 року вбачається, що цього ж числа представником ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» Свистуном В.Т., в присутності ОСОБА_1 , було здійснено огляд належного позивачу транспортного засобу та у якому описано завдані автомобілю пошкодження (а.с. 7).

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 на адресу ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» було направлено заяву про страхове відшкодування, яка була зареєстрована уповноваженою особою ОСОБА_4 за № 20.0 (а.с. 8).

24 грудня 2020 року, представником ТзДД «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» Свистуном В.Т., в присутності ОСОБА_1 , було повторно здійснено огляд транспортного засобу, належного позивачу та якому було завдано механічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, про що складено Акт (протокол) огляду транспортного засобу від 24.12.2020 року з описом завданих пошкоджень (а.с. 9).

Відповідно до дефектного акту огляду «Mercedes-Benz E 220», WDB2110061A099269, складеного ПП «ЗахідРемАвто» визначено перелік робіт для відновлення автомобіля (а.с. 11).

Позивач надав суду копію товарного чеку № 149 від 11.02.2021 року, відповідно до якого вбачається, що ним придбано деталі для відновлення пошкодженого автомобіля на суму 145 849,00 грн. (а.с. 12).

22 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ПП «ЗахідРемАвто» укладено Договір на виконання ремонтних робіт транспортного засобу (а.с. 13).

Як вбачається з копії Акту виконаних робіт від 05.05.2021 року, ПП «ЗахідРемАвто» було виконано роботи щодо ремонту автомобіля «Mercedes-Benz E 220», НОМЕР_5 , загальною вартістю 38 113, 00 грн. (а.с. 14), які оплачені позивачем згідно квитанції № 56 від 05.05.2021 року (а.с. 15).

Актом прийому передачі автомобіля після ремонту від 05.05.2021 року позивач прийняв автомобіль«Mercedes-Benz E 220», НОМЕР_5 після виконання ремонтних робіт від ПП «ЗахідРемАвто» без будь-яких зауважень (а.с. 16).

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу невиплати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» позивачу, як потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, страхового відшкодування в порядку ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай».

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні, в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Як визначено статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а"пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Позивачем, у відповідності до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на адресу відповідача було подано заяву від 26.04.2021 року про погодження суми страхового відшкодування в розмірі 130 000, 00 грн. (а.с. 17).

Станом на день ухвалення рішення у справі ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не надано доказів виплати на користь позивача суми страхового відшкодування.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТДВ «Ю.Ес.Ай.» на користь позивача 130 000 грн. суми невиплаченого страхового відшкодування.

Крім того, позивач просить суд стягнути з ТДВ «Ю.ЕС.АЙ.» на його користь 3% річних у розмірі 1346,30 грн.; інфляційні витрати у розмірі 2873,00 грн.; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 6517,81 грн., у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, тому до спірних правовідносин може застосовуватись положення статті 625 ЦК України.

За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Зважаючи, що відповідач ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» узяті на себе грошові зобов`язання перед позивачем не виконав, з нього на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 2873,00 грн. та 3 % річних у розмірі 1346,30 грн. за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 року.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17), відповідно до якого при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.09. 2019 року у справі № 757/26834/15-ц, зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що термін для виплати страхового відшкодування, передбачений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», закінчився, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення пені у розмірі 6517,81 грн. за період з 17.03.2021 по 20.07.2021 року у зв`язку із порушенням відповідачем сплати грошового зобов`язання є такими, що підлягають задоволенню.

Наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем не спростований.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до наступного.

За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1407,37 грн., то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай.» про стягнення страхового відшкодування, пені та трьох процентів річних задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (, адреса місцезнаходження: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 4, корпус 6 А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ): 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок сума страхового відшкодування; 6 517 (шість тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень 81 копійку пені; 1 346 (одну тисячу триста сорок шість) гривень 30 копійок - три відсотки річних; 2 873 (дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 00 копійок - інфляційних збитків, що разом становить 140 737 (сто сорок тисяч сімсот тридцять сім) гривень 11 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (, адреса місцезнаходження: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 4, корпус 6 А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 37 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2022 року.