Справа № 161/841/22
Провадження № 2-к/161/3/22
У Х В А Л А

16 травня 2022 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання і примусове виконання на території України рішення суду Мозірського району Гомелської області від 06 жовтня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

18.01.2022 до Луцького міськрайонного суду Волинської області з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання і примусове виконання на території України рішення суду Мозірського району Гомелської області від 06.10.2021 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

На виконання вимог ч.1 ст.467 ЦПК України, судом на адресу боржника ОСОБА_2 скеровувалися листи про перебування в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області клопотання про виконання на території України рішення суду Мозірського району Гомелської області від 06.10.2021 в частині про стягнення з нього аліментів, однак такий повернувся з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2022 призначено розгляд клопотання на 11 год. 00 хв. 14.04.2022, копія ухвали була скерована на адресу ОСОБА_2 . В подальшому розгляд матеріалів було відкладено на 16.05.2022.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`являвся, хоча був належним чином повідомленим про дату час, та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У відповідності до ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Ч.1 ст.465 ЦПК України, вказує на те, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Судом встановлено, що рішенням суду Мозірського району Гомелської області від 06.10.2021 стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 16,5 % заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 37,5 % бюджета прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 25.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Згідно зі ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22 січня 1993 року - клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Зазначені норми також узгоджуються із положеннями ч.3 ст.466 ЦПК України.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Оскільки рішення неможливо виконати у добровільному порядку, воно підлягає виконанню у примусовому, беручи до уваги, що боржник мешкає на території іншої держави, заявнику необхідно отримати дозвіл компетентного суду на примусове виконання рішення суду Мозірського району Гомелської області від 06.10.2021.

З урахуванням викладеного, та на підставі наданих у справі доказів, з яких судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», на підставі ст.ст. 247, 462, 463, 464, 466, 467 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання і примусове виконання на території України рішення суду Мозірського району Гомелської області від 06 жовтня 2021 року - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Мозірського району Гомелської області від 06 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 16,5 % заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 37,5 % бюджета прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 25 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання ухвалою суду законної сили видати виконавчий лист та надіслати його на примусове виконання в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта