Справа № 209/4453/21
Провадження № 2/209/372/22
РІШЕННЯ

іменем України

26 липня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Шаровського С.А.,

представника відповідача - адвоката Солодовникова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа по справі: Приватне Акціонерне Товариство "Страхова компанія "Ван Клік" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 23.01.2021 року близько 18 год. 07 хв., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, відбулась ДТП, в якій відповідач, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21011", державний номер НОМЕР_1 допустив наїзд на нього, як пішохода. Внаслідок даної ДТП він отримав тілесні ушкодження. 23.01.2021 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до ЄРДР за №0000082 за кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000082, було закрито. Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження №0000082, факт наїзду було зафіксовано органами досудового розслідування, та між наїздом автомобіля марки ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 (тобто джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України), та отриманням ним важких травм, наявний причинно-наслідковий зв`язок. Його було заподіяно значну шкоду, після лікування, він протягом трьох місяців переміщувався за допомогою милиць, потребував сторонньої допомоги, самостійно не міг ходити на великі відстані, витратив багато часу, значних коштів та зусиль для відновлення попереднього стану, але попередній стан ніколи не може вже бути відновлений. Внаслідок отриманої травми він не може повноцінно працювати, не в змозі піднімати важкі предмети, повноцінно виконувати фізичні роботи, які зазвичай виконував до отримання травми. Йому потрібно докладати надзвичайних зусиль для організації свого життя, оскільки з`явились труднощі у пересуванні, з супроводженням фізичного болю у суглобах, травма повністю змінила його життя у всіх сферах та зруйнувала нормальні життєві зв`язки, тому оцінює розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн. Вважає, що такий розмір є розумним і справедливим і зможе хоча б частково допомогти йому в організації життя. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія ОСОБА_2 за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія Ван Клік. ПрАТ СК Ван Клік у відповідності до Закону України про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повинно компенсувати страхові виплати, зокрема: 2 088,34 грн. страхового відшкодування пов`язаного з моральною шкодою. Беручи до уваги, що з боку ПрАТ СК Ван Клік повинна бути виплата моральної шкоди у розмірі 2088,34 грн., у зв`язку з чим розмір моральної шкоди, яку він просить стягнути з відповідача складає 147911, 66 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 03.02.2022 року було постановлено проводити судове засідання за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Шаровського Сергія Анатолійовича за допомогою системи «EasyCon».

Ухвалою суду від 03.02.2022 року було витребувано від КП "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ ІМ. І.І. МЕЧНИКОВА" ДОР" акт медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , результати аналізів зразків біологічного середовища, висновків щодо результатів медичного огляду особи та інші дані, що можуть підтвердити, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння на час надходження до медичного закладу у період з 23 січня 2021 року по 27 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року було залучено до участі в цивільній справі у якості третьої особи на стороні відповідача Приватне Акціонерне Товариство «Страхова компанія «Ван Клік».

23.12.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 30-49/, згідно якого останній позовні вимоги не визнав повністю. Вказав, що вимоги необґрунтовані з тих підстав, що згідно постанови про закриття кримінального провадження було зазначено, що за результатами проведеної судової-автотехнічної експертизи він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного гальмування автомобіля до місця наїзду. В його діях в частині вибору швидкості руху за умовами видимої дороги не вбачалось невідповідностей п. 12.2 ПДР України та не вбачалось ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України. Постановою слідчого від 31.05.2021 року кримінальне провадження було закрито. Зазначає, що позивач не надав достатніх доказів, які б свідчили про втрату працездатності. Крім того, зазначає, що він особисто відшкодував позивачу лікування у розмірі 26 963 грн. та оплатив послуги щодо залучення донорів для переливання крові позивачу у розмірі 600 грн., щоб мінімізувати його фізичні та душевні страждання. Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позові.

Представник позивача адвокат Шаргородський С.А. у судовому засідання у режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon» надав пояснення аналогічні, викладеним обставинам справи у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Солодовніков А.В. у судовому засідання у режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon» надав пояснення аналогічні, викладеним обставинам у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Третя особа представник Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "Ван Клік" у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням /а.с.130/, де наявний підпис про отримання судової повістки 18.07.2022 року.

Допитаний у якості свідка позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що отримав травми та бажає стягнути з відповідача саме ту суму, яку він заявив у позові.

Вивчивши письмові докази та матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.01.2021 року близько 18.00 год. на бул. Будівельників у м. Кам`янське в районі буд. 7 водій автомобіля «ВАЗ 21011» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , рухаючись по бул. Будівельників з боку пр. Металургів скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1 , який перетинав проїжджу частину дороги у невстановленому місці зліва на право на відділення напрямку руху ТЗ. В діях водія автомобілю в частині вибору швидкості руху за умовами видимої дороги не вбачалось не відповідностей п. 12.2 ПДР України, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження /а.с. 6/.

ОСОБА_1 був госпіталізований по сан авіації з МЛ №8 до КП «Обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР до відділення політравми, де він перебував з 23.01.2021 року по 17.02.2021 року. 24.01.2021 року та 03.02.2021 року позивачу було проведено операції. Був виписаний з відділення на амбулаторне лікування за місцем проживання, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № Е 633 /а.с.9-10/.

Згідно довідки № 235 від 30.03.2022 року /а.с. 86/, що була надана суду на виконання ухвали суду про витребування доказів, ОСОБА_1 23.01.2021 року поступив у приймально-діагностичне відділення КП «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні І.І. Мечникова» ДОР» та в нього була забрана кров на наявність алкогольного сп`яніння з результатом 2,714 проміле.

ОСОБА_2 23.01.2021 року проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння та ознак сп`яніння не було виявлено, що підтверджується копією висновку № 29/2 від 23.01.2021 року /а.с. 37/.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП КМР «ЦПМСД №1» /а.с.7-8/, ОСОБА_1 , перебував на реабілітаційному лікуванні з 23.03.2021 року по 02.04.2021 року. Після лікування протягом трьох місяців було рекомендовано пересуватись за допомогою милиць.

Внаслідок отриманих травм, ОСОБА_1 поніс матеріальні збитки на придбання ліків та пластини накісткової, що підтверджується копіями квитанцій /а.с.11-14/.

Відповідач купував медичні препарати для лікування позивача, що підтверджується копіями квитанцій /а.с.38-49/.

Між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Таким чином, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд, врахувавши недоведеність умислу потерпілого чи дії непереборної сили, а також відсутність інших осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, на підставі наведених норм права дійшов висновку про доведеність підстав для стягнення такої шкоди з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у душевних та фізичних стражданнях з приводу отриманих травм, внаслідок ДТП. Суд не приймає доводи представника відповідача щодо відсутності у його діях вини з приводу ДТП, внаслідок перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, оскільки матеріалами справи підтверджений причинно-наслідковий зв`язок між отриманими травмами позивачем та ДТП. Крім того, виходячи із положень ст. 1187 ЦК України, особа зобов`язана у будь-якому випадку відшкодувати шкоду, що була завдана джерелом підвищеної небезпеки.

Судом встановлено, що між отриманням позивачем травм та ДТП наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 147911,66 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними. Суд, враховуючи, що відповідач надав матеріальну допомогу позивачу під час лікування, є працездатним, офіційно працевлаштованим, виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, внаслідок ДТП у розмірі 40000 грн.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263, 265, 274, 354 ЦПК України, суд;-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце проживання реєстрації - АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне Акціонерне Товариство "Страхова компанія " Ван Клік" (місце розташування - м. Полтава вул. Пушкіна 47) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце проживання реєстрації - АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) 40000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце проживання реєстрації - АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 400 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 липня 2022 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая