Провадження №2/369/2041/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Янченка А.В. про самовідвід у справі № 369/12698/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області (Фонд) про стягнення моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває вказана справа.

Головуючим суддею Янченком А.В. заявлено самовідвід у даній справі з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» від 27.05.2013 суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Європейський суд з прав людини наголошує на довірі, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

За Бангалорськими принципами поведінки суддів довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи і судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві, самовідвід суддею має бути заявлений в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи, що існують підстави, визначені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, та з метою дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом та запобігання у подальшому сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що вказана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Янченка А.В. про самовідвід у справі № 369/12698/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області (Фонд) про стягнення моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Янченко