Справа № 369/9937/20
Провадження № 2/369/449/22
РІШЕННЯ

Іменем України

11.01.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судових засідань Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Петрівський Квартал 2» про захист прав споживачів та стягнення пені, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Петрівський Квартал 2» про захист прав споживачів та стягнення пені.

Позов мотивує тим, що 01.03.2018 року був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № НОМЕР_1 , між ТОВ «Петрівський квартал 2» та ОСОБА_2 .

В подальшому 26.03.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги та майнових прав на квартиру. Відповідно до пункту 1 Договору про відступлення права вимоги (Цесії) та майнових прав на квартиру, Цедент передав Цесіонарію, а Цесіонарій прийняв від Цедента всі права та обов`язки Цедента за Договором №21/ЛУ26 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 01.03.2018 року, за яким ТОВ «Петрівський квартал 2» зобов`язується передати, а Цедент зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 , а також самі майнові права на вказану квартиру, які боржник передав Цеденту за Актом прийому-передачи від 01.03.2018 року на виконання зазначеного договору, та оплатити ціну таких прав. Листом-підтвердженням від 26.03.2018 року, ТОВ «Петрівський квартал» підтверджує заміну сторони в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру № НОМЕР_1 від 01.03.2018 року з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .. Вказав, що підтвердженням належного розрахунку між сторонами за договором № 21/ЛУ26 купівлі-продажу майнових прав на вищевказану квартиру є акт прийому-передачі майнових прав на квартиру від 01.03.2018 року. Відповідно до пункту 2.4 договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № НОМЕР_1 орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації 31 грудня 2018 року. Проте ТОВ « Петрівський квартал 2 » свої зобов`язання не виконало.

Тому позивач просив суд стягнути з ТОВ «Петрівський квартал 2» на користь ОСОБА_1 пеню в порядку ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 2 427 806, 10 грн. за період 04.08.2019 року по 04.08.2020 року та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2020 року у справі відкрито провадження, якою постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.08.2021 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання 09.08.2021 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 09.08.2021 не з`явився, на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що між гр. ОСОБА_2 (як Покупцем) та ТОВ «Петрівський Квартал 2» (як Продавцем) укладено Договір №21/ЛУ26 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 01.03.2018 року (надалі по тексту - Договір), згідно з умовами п. 1.1. Договору, Продавець зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Підпунктом 1.1.1. Договору встановлено, що з метою реалізації домовленостей Сторін, під час укладання даного Договору, Продавець передає належні йому майнові права, а Покупець приймає їх у власність, що розцінюється як фактичне поставлення (передачу) майнових прав.

На підтвердження виконання зобов`язань Продавця передбачених Розділом 1 Договору «ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ», між гр. ОСОБА_2 та ТОВ «Петрівський Квартал 2» укладено Акт від 01.03.2018р. прийому-передачі майнових прав на квартиру НОМЕР_1 згідно з п. 1 якого зафіксовано, що у відповідності та на виконання Договору купівлі-продажу майнових прав №21/ЛУ26 від 01.03.2018р., Продавець передав, а Покупець прийняв майнові права на квартиру АДРЕСА_3 (копію Акту приймання-передачі майнових прав на квартиру надано Позивачем разом з позовною заявою).

На підставі Договору відступлення права вимоги (Цесії) від 26.03.2018 р. між ОСОБА_2 (як Цедентом) та ОСОБА_1 (як Цесіонарієм), ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв права та обов`язки Цедента (Покупця) за Договором №21/ЛУ26 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 01.03.2018 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує, посилаючись на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» згідно з якою, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за колений день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Але така позиція Позивача і посилання на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованими, оскільки строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію у договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 01.03.2018 року НОМЕР_1 конкретна дата не визначена, оскільки в п. 2.4 договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата, а також прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин та не регулюється нормами цивільного законодавства, склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи вбачається що 01.03.2018 року між ТОВ «Петрівський квартал 2» та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру НОМЕР_1 .

За цим Договором та у відповідності до п. 1 ст. 6 та ст. 656 ЦК України, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 (надалі - «об`єкт будівництва») та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.3. предметом Договору є майнові права на квартиру, які після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором продавець зобов`язаний передати покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру.

Відповідно до п. 1.4 Майнові права на квартиру за цим Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі майнових прав, що буде підтверджувати факт поставлення (передачі) продавцем покупцю таких майнових прав, який підписується сторонами під час укладання договору та є невід`ємною частиною договору.

Виходячи з п. 2.4. Договору, орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації 31 грудня 2018 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, ціна майнових прав на квартиру на момент підписання договору становить 221 111,8 грн., в тому числі ПДВ 36 851,97 грн., що еквівалентно 8 504 доларів 30 центів США.

Відповідно до п. 6.2 встановлено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується.

Відповідно до акту прийому-передачі майнових прав на квартиру НОМЕР_1 від 01.03.2018 року вбачається, що ТОВ «Петрівський квартал 2» передав, а ОСОБА_2 прийняв майнові права на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) та майнових прав на квартиру від 26.03.2018 вбачається, що ОСОБА_2 надалі - Цедент передав ОСОБА_1 надалі - Цесіонарій, а останній прийняв всі права та обов`язки за договором №21/ЛУ26 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 01.03.2018 року, за яким ТОВ «Петрівський квартал 2» зобов`язується передати, а Цедент зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 , а також самі майнові права на вказану квартиру, які боржник передав Цеденту за актом прийому-передачі від 01.03.2018 року на виконання зазначеного договору, та оплатити ціну таких прав.

За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі № 21/ЛУ26 купівлі-продажу майнових прав на квартири від 01 березня 2018 року конкретно не визначений, так як в п. 2.4. Договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію.

В ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

При цьому, зобов`язання щодо прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність.

В чинному законодавстві України таке поняття як прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію відсутнє.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єктів, необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 880, з наступними змінами і доповненнями).

Згідно п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

В п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Повноваження Держсервісбуду (раніше Держархбудінспекції) здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держсервісбуду (раніше Держархбудінспекції), а щодо інших об`єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів.

Згідно з пунктом 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Так як прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин.

Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

За вказаних обставин пункт 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру носить технічний характер, оскільки вказує на технічні характеристики житлового будинку. Пункт 2.4. Договору містяться в розділі 2, який має назву «Технічні характеристики квартири».

Викладене підтверджується і судовою практикою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/39364/15-ц, провадження № 61-5917сво18, постанова від 17 жовтня 2018 року, за касаційною скаргою ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» на рішення апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року про стягнення з ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових прав, якою, рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року про скасування рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог скасовано, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав залишено без змін.

Враховуючи, що термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, а вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній.

Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1, 11, 15, 16, 251, 257, 258, 267 252, 509, 530, 546-548, 549, 626, 628 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 3, п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 880, з наступними змінами і доповненнями), керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 206, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Петрівський Квартал 2» про захист прав споживачів та стягнення пені - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Дубас Т.В.