Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1386/21 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 68 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 278/1386/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ рухомого майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна та боргів подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Татуйко Є.О. у м. Житомирі,

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_2 транспортного засобу марки HYUNDAI Tucson, 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 з одночасним стягненням з неї на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 319370,00 грн.

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, в кінцевій редакції якого, просила стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 1/2 частину боргу подружжя за договором позики від 30 червня 2020 року в сумі 200 000,00 грн; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, придбане в період перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме: 58/100 частини житлового будинку, земельної ділянки площею 0,400 га з кадастровим номером :02:001:0123 та земельної ділянки площею 0,1900 га з кадастровим номером :02:001:0122, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 29/100 ідеальних часток житлового будинку, 1/2 частину земельної ділянки площею 0,400 га, з кадастровим номером :02:001:0123 та 1/2 частину земельну ділянку площею 0,1900 га з кадастровим номером :02:001:0122.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на автомобіль HYUNDAI Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , припинивши право спільної сумісної власності на вказаний автомобіль та визнавши його особистою приватною власністю ОСОБА_2 після сплати ОСОБА_1 вартості його Ѕ частини, що становить 283 826,61 грн. Також, зустрічний позов задоволено частково, визнано спільною сумісною власністю подружжя 58/100 ідеальних частин житлового будинку та дві земельні ділянки площами 0,4 та 0,19 га з кадастровими номерами :02:001:0123 та :02:001:0122 відповідно, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; припинено право спільної сумісної власності подружжя на дані три об`єкти нерухомого майна, визнано за кожним співвласником по 1/2 його частини кожного об`єкту.

Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 647,70 грн судових витрат.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача за зустрічним позовом адвоката Ляхова О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 січня 2022 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2021 року в частині вирішених вимог за первісним позовом змінено, первісний позов задоволено, вирішено поділити спільне майно шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість належної йому 1/2 частини автомобіля HYUNDAI Tucson реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 283 826,61 грн; припинено право власності ОСОБА_1 , визнано право власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль; ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 257,39 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги та 5 000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 січня 2022 року ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року скасовано, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн понесених витрат за надання правничої допомоги та 3 000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року у задоволенні заяви про виправлення арифметичної помилки в додатковому рішенні суду від 02 листопада 2021 року відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким виправити арифметичну помилку в додатковому рішенні Житомирського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2021 року, виправивши суму стягнутих судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з невірної суми 3 647,70 грн на вірну суму 970,87 грн. Апеляційну скаргу представник скаржника обґрунтовує помилкою, допущеною судом першої інстанції, при застосуванні ч. 10 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат при ухваленні рішення суду. Саме вказаний розмір судового збору, на думку ОСОБА_3 , має бути стягнутий з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , виходячи із часткового задоволення позовних вимог за первісним та зустрічним позовами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про виправленні арифметичної помилки у додатковому рішенні суду від 02 листопада 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що у вказаному судовому рішенні помилок допущено не було.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає такі висновки помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри; випадкова перестановка цифр; спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю. В той же час, не є арифметичною помилкою, а отже, і не може бути виправленим застосування неправильних методик підрахунку або покладення в основу розрахунку невірних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень (Постанова КАС ВС від 18.02.2020 у справі № 818/2/14).

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 понесені наступні судові витрати у зв`язку з розглядом даної цивільної справи: 12 травня 2021 року сплачений судовий збір за подачу позову в сумі 3 193,70 грн та 454 грн (т. 1 а.с. 1-2) за подачу заяви про забезпечення позову, а також представником останнього 29 жовтня 2021 року подано до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, до якого долучено договір про надання правничої допомоги від 19 квітня 2021 року, додатковий договір до договору про надання правничої допомоги від 19 квітня 2021 року від 01 серпня 2021 року, акт приймання наданої правничої допомоги від 28 жовтня 2021 року таким клопотанням представником позивача за первісним позовом заявлено про стягнення з відповідача за первісним позовом судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. Загальна сума заявлених позивачем за первісним позовом судових витрат становить 17 647, 70 гривень.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 було понесено наступні судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи: 15 червня 2021 року сплачено судовий збір за подачу зустрічного позову в сумі 2 000, 00 грн (т. 1 а.с. 36), 23 липня 2021 року доплачено судовий збір за подачу зустрічного позову в розмірі 834,80 грн (т. 1 а.с. 83) та оплачено послуги за проведення експертизи в розмірі 3 500,00 грн (т. 1 а.с. 118), а всього - 6 334, 80 гривень.

Вказані обставини скаржником не оспорюються.

Заявлені позивачем за первісним позовом судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000, 00 грн суд першої інстанції вважав недоведеними, оскільки на підтвердження фактичного понесення таких витрат суду не надано документів, що свідчать про оплату таких витрат оформлених у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ), передбачених ст. 137 ЦПК України.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України)

При подачі апеляційної скарги з посиланням на ч. 10 ст. 141 ЦПК України представник скаржника вказав на арифметичну помилку суду першої інстанції саме в сумі 3 647,70 грн, оскільки остання становить сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подачу позову в сумі 3193,70 гривень та 454,00 гривень (3193,70+454,00=3647,70).

За підрахунками представника скаржника ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 підлягає до стягненню сума в розмірі 2 838,24 грн (3 193,70 х 88,87% = 2 838,24), оскільки первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково, з заявленої суми 319 370,00 грн задоволено 283 826,61 грн, що становить 88,87 % від позовних вимог, в той час як ухвалою від 28 травня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, отже, 454,00 грн до розподілу витрат не враховується.

ОСОБА_2 було сплачено судовий збір за подачу зустрічного позову в сумі 2000,00 грн, доплачено судовий збір за подачу зустрічного позову в розмірі 834,80 грн та оплачені послуги за проведення експертизи в розмірі 3 500,00 грн. Також, 30 серпня 2021 року здійснено доплату судового збору в розмірі 6,00 грн, що в сумі становить 6 340,80 грн. Оскільки зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково, із заявленої суми 28380,00 грн задоволено 83 480,00 грн (1/2 вартості майна), що становить 29,45% від позовних вимог, на користь ОСОБА_2 підлягає до стягненню сума в розмірі 1 867,37 грн (6 340,80 x 29,45% - 1867,37).

Враховуючи викладене, представник скаржника вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума в розмірі 970,87 грн. (2 838,24 -1 867,37 = 970,87), а не 3 647,70 грн.

На думку колегії, доводи представника скаржника ОСОБА_3 знайшли своє відображення під час розгляду справи, а вказаний розрахунок підтверджується доказами, зібраними у матеріалах справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується, що у додатковому рішенні Житомирського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2021 року допущено арифметичну помилку в обчислені судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за результатами розгляду цивільної справи № 278/1386/21.

За таких обставин ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про виправленні арифметичної помилки, у зв`язку з її відсутністю, є помилковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В порядку ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції від 31 січня 2022 року з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 970,87 грн судового збору.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у справі кінцеве рішення постановлено, апеляційний суд стягує з позивача за первісним позовом ОСОБА_1 на користь скаржника ОСОБА_2 судовий збір, сплачений при зверненні до апеляційного суду з даною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Виправити арифметичну помилку в додатковому рішенні від 02 листопада 2021 року у цивільній справі № 278/1386/21 у обчисленні стягнутих судових витрат, стягнувши з ОСОБА_2 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 970 (дев`ятсот сімдесят) грн 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`ятсот шість) грн 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 18.05.2022.