Справа № 385/1243/21
Провадження № 2/385/5/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2022 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Пригузи С. Д.

представника відповідача - адвоката Мелєзгінова Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПСП «Нива» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 2,8875 га, кадастровий номер :02:000:2270, розташованій в межах території Хащуватської сільської ради Гайворонського (зараз Голованівського) району шляхом повернення вказаної земельної ділянки власнику, скасувати державну реєстрацію договору даної земельної ділянки, проведену на підставі договору оренди землі від 25.05.2016 та скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права за № 14721796. Зазначив, що документальне підтвердження понесених ним судових витрат буде надано не пізніше п`яти днів після розгляду справи по суті.

Стислий виклад позиції сторін

позиція позивача

В обґрунтування позову позивач покликався на те, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2270 площею 2,8875 га. Йому стало відомо про наявний договір оренди даної земельної ділянки № НОМЕР_1 , без дати, який укладено від його імені з ПСП Нива, що зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.05.2016 за № 14721796. Договір укладено на 10 років та за його умовами він передав відповідачу ПСП Нива в строкове платне володіння та користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначив, що він такий договір не укладав, істотні умови договору не погоджував, підпис в договорі належить не йому. Станом на час пред`явлення позову відповідач користується даною земельною ділянкою, орендну плату йому не сплачує і позивач її не отримує, вимога про повернення земельної ділянки позитивного результату не дала. Вважає, що у зв`язку з цим договір є неукладеним.

У відповіді на відзив позивач додатково вказано, що про наявність договору оренди, що був зареєстрований 25.05.2016 він не знав, такий не укладав та не ставив на такому свій підпис. Також в заявах від імені позивача про видачу готівки від 31.05.2017 та в касовому ордері № 453 від 19.11.2018 стоїть не позивача, а іншої особи. Крім того, в наданих представником відповідача документах йдеться про отримання орендної плати, однак не вказано за які об`єкти та на підставі яких договорів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Пригуза С. Д. позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві. Додатково підтвердив, що 17.02.2007 між ним та відповідачем було укладено договір оренди згаданої земельної ділянки, що пройшов державну реєстрацію 05.12.2007 терміном на 10 років та термін його дії завершився 05.12.2017. Щодо оспорюваного договору вказав, що такий не укладав. Зазначив, що доводи відповідача про отримання позивачем орендної плати у 2016-2018 роках не можуть бути доказами укладення між сторонами договору оренди.

позиція відповідача

В поданому відзиві представник відповідача, адвокат Мелєзгінов Ю. В. позовні вимоги заперечив, зазначив, що 17.02.2007 між ОСОБА_1 та ПСП Нива було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2270 площею 2,8875 га, що пройшов державну реєстрацію 05.12.2007 терміном на 10 років. Умови договору виконувались належним чином та претензій сторони один до одного не мали. В квітні 2016 року позивач звернувся до ПСП Нива з проханням переукласти договір, з підняттям орендної плати. На вказану пропозицію та передав ОСОБА_1 три примірники договору оренди за № 270 для підписання. Через декілька днів позивач повернув два підписаних примірники, один залишивши собі. В травні 2016 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, та 25.05.2016 таку реєстрацію було проведено. В 2016, 2017, 2018 відповідач отримував орендну плату. В 2019 році позивач усно попрохав підняти орендну плату, однак сторони не дійшли згоди, в результаті позивач почав створювати штучні умови щодо ухилення від отримання орендної плати та не отримав таку за 2019 рік. У 2020 році відповідач вживав заходів щодо повідомлення позивача про отримання орендної плати, скеровуючи засобами поштового зв`язку листи про отримання такої - 14.03.2020, 17.03.2020, 08.09.2020. Вважає, що позивач свідомо зловживав та використовував суперечливу поведінку до правовідносин оренди між сторонами. Зазначив, що оскільки позивач щороку з 2016 по 2018 отримував від відповідача орендну плату згідно п. 5 спірного Договору, про що свідчать відомості про видачу орендної плати та формами 1-ДФ про податковий розрахунок сум доходу, нарахований на користь платників податку та відповідач з 2016 року сплачує податок за користування земельною ділянкою позивача. Крім того позивач добровільно передав відповідачу у користування належну йому на праві власності земельну ділянку, передавши при цьому копію державного акту на право власності на земельну ділянку, копію паспорта та ІПН, в 2016-2018 роках отримував орендну плату , а отже дії сторін свідчать про їх добровільні наміри та волевиявлення щодо укладення договору оренди, а тому договір оренди не можна вважати неукладеним з тієї підстави, що він не був підписаний позивачем. При цьому покликався на постанову ВП ВС від 05.06.2018 в справі № 338/180/17.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вказані у відзиві заперечення та зазначив, що позивачем буде подано докази понесених судових витрат не пізніше п`яти днів після прийняття рішення в справі. Покликався на те, що позивачем не надано доказів того, що договір, який був зареєстрований 25.05.2016 ним не підписувався, а саме висновку експерта, з твердженням, що підпис в договорі не належить ОСОБА_1 . Крім того, оспорюваний договір зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно, та ця обставина позивачем не оспорювалась. Зазначив, що експертиза позивач, на його замовлення, могла бути проведена і за копією договору. Зазначив, що витрати на правову допомогу, в розмірі зазначеному позивачем не відповідають складності справи, є неспівмірними, а отже завищеними та визначені не у відповідності до тривалості затраченого часу.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою від 20.09.2021 відкрито провадження в справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

12.10.2021 до суду від представника відповідача адвоката Мелєзгінова Ю. В. надійшов відзив на позов.

Протокольною ухвалою від 21.10.2021 підготовче судове засідання відкладено за заявою представника позивача адвоката Пригузи С. Д.

28.10.2021 від представника позивача надійшов відповідь на відзив.

17.11.2021 до суду надійшли клопотання позивача про витребування доказів для проведення почеркознавчої експертизи та про призначення почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні 17.11.2021 протокольною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит свідка ОСОБА_2 . Ухвалою підготовчого судового засідання від 17.11.2021 задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача доказів зокрема оригіналу договору оренди земельної ділянки № 270, що зареєстрований 25.05.2016. Оголошено перерву в судовому засіданні до 06.12.2021.

30.11.2021 на виконання ухвали суду від 17.11.2021 відповідачем надано ряд витребуваних доказів за виключенням оригіналу договору оренди земельної ділянки.

06.12.2021 позивачем подано клопотання про витребування додаткових доказів оригіналу договору оренди земельної ділянки в нотаріуса Благовіщенського районного нотаріального округу Веліховської Т. С. для проведення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою від 06.12.2021 клопотання про витребування доказів задоволено. Протокольною ухвалою оголошено перерву до 13.01.2022.

Листом від 24.12.2021 приватний нотаріус Веліховська Т. С. повідомила суд про відсутність у неї примірника договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ПСП «Нива».

13.01.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи та ухвалою від 13.01.2022 відкладено розгляд справи на 07.02.2022.

07.02.2022 від представника відповідача адвоката Мелєзгінова Ю. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Протокольними ухвалами від 07.02.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про повторне відкладення розгляду справи та, за заявою представника позивача, залишено без розгляду клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою від 07.02.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2022.

28.02.2022 справу знято з розгляду у зв`язку з введенням воєнного стану.

В судовому засіданні 28.03.2022 протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 05.05.2022, визнано недоцільним проводити допит свідка (за клопотанням відповідача) в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 05.05.2022 задоволено клопотання представника відповідача про відмову від допиту свідка, оголошено перерву за клопотанням позивача, для підготовки до судових дебатів.

Розгляд справи закінчено в судовому засіданні 11.05.2022, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У частині 1 cт. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Разом з тим, визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі врегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 зазначеного Закону визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1 ст. 407 ЦК України).

Істотні умови договору оренди землі визначені у статті 15 Закону України «Про оренду землі», відповідно до частини першої якої істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до положень статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електрону копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 101728 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,89 га, що розташована на землях Хащуватської сільської ради , ділянка № НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 30195050 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2270 площею 2,8875 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса Хащуватська с/рада Гайворонський район Кіровоградська область, номер запису про право власності 14721706, належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності КР №101728 від 02.10.2003. 25.05.2016 за № 14721796 зареєстровано приватним нотаріусом Веліховською Т. С. договір оренди земельної ділянки серія та номер 270 виданий 25.05.2016, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ПСП «Нива», строк дії договору оренди 10 років, початок дії з моменту державної реєстрації (а.с. 12-13).

Згідно адвокатського запиту від 12.07.2021 № 21 адвокат Пригуза С. Д. в інтересах ОСОБА_1 звертався до ПСП «Нива» з адвокатським запитом, в якому вказав, що договір оренди, зареєстрований 25.05.2016 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:2270 ОСОБА_1 , не підписував, просив повідомити хто саме укладав договір оренди та надати засвідчений даний договір, а також просив повернути ділянку власнику для власного використання (а. с. 14).

Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.08.2021, директор ПСП «Нива» надіслав адвокату Пригузі С. Д. засвідчену копію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2270, укладений між ОСОБА_1 та ПСП «Нива» (а.с. 15).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 270, що укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПСП «Нива», орендодавець передає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку, належну йому на праві власності з кадастровим номером :02:000:2270 загальною площею 2,8875 га на території Хащуватської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Договір укладено на 10 років. Об`єкт оренди вважається переданим орендодавцем орендарю з моменту державної реєстрації права оренди. Визначено умови щодо порядку та розміру сплати орендної плати (а. с. 8-9).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру № 453 від 09.11.2018 , що складений 09.11.2018 видано ОСОБА_1 орендну плату за земельний пай 2018р в сумі 6930,00 грн (а.с. 43).

Згідно заяви ОСОБА_1 , від 31.08.2017 він просив директора ПСП «Нива» видати йому готівку за ячмінь -500 кг, кукурудзу 200 кг, крупи яч. 10 кг, крупи пш. 10 кг (а.с. 44).

Відповідно до видаткового касового ордеру №333 від 04.09.2017 (а. с. 101) видано пайщикам ПСП «Нива» орендну плату за земельний пай в сумі 17640,00 грн.

З відомості на видачу орендної плати за земельний пай без дати вбачається, що за № 8 в такій вказано « ОСОБА_1 » сума 2630 та в графі підпис наявний підпис, загальна сума 17640 відомість підписана директором ПСП «Нива» та головним бухгалтером (а.с. 45).

Відповідно до Списку на отримання орендної плати за земельну частку (пай) по ПСП «Нива» ячмінь за 2017 рік за № 201 вказано прізвище ОСОБА_1 , сума 500, міститься відмітка «грішми» (а. с. 46-47).

Згідно Списку на отримання орендної плати за земельну частку (пай) по ПСП «Нива» пшениця за 2017 рік за № 204 вказане прізвище ОСОБА_1 , сума 500, міститься підпис (а. с. 48-49).

Відповідно до Списку на отримання орендної плати за земельну частку (пай) по ПСП «Нива» кукурудзу за 2017 рік за № 199 вказано прізвище ОСОБА_1 , сума 200, міститься відмітка «грішми» (а. с. 50-51).

Відповідно до Списку на одержання орендної плати за земельну частку (пай) ячмінь за 2016 рік за № 237 вказано прізвище ОСОБА_1 , сума 300, міститься відмітка «гроші» (а. с. 52-53).

Згідно Списку на отримання орендної плати за земельну частку (пай) по ПСП «Нива» пшениця за 2016 рік за № 248 вказане прізвище ОСОБА_1 , сума 500, міститься підпис (а. с. 54-55).

Відповідно до Списку на отримання орендної плати за земельну частку (пай) по ПСП «Нива» кукурудзу за 2016 рік за № 237 вказано прізвище ОСОБА_1 , сума 200, міститься підпис (а. с. 50-51).

Згідно картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а. с. 10 зворот).

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь третіх осіб і сум утриманого з них податку ПСП «Нива» форма 1-ДФ за 4 квартал 2016 року за № 328 міститься відмітка податковий номер ; сума нарахованого доходу 4884,00 грн, сума виплаченого доходу 4884,00 грн, сума утриманого податку (нараховано) 1028,66 грн, сума утриманого податку (перераховано) 1028,66 грн (а.с. 58).

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь третіх осіб і сум утриманого з них податку ПСП «Нива» форма 1-ДФ за 4 квартал 2017 року за № 326 міститься відмітка податковий номер ; сума нарахованого доходу 8547,00 грн, сума виплаченого доходу 8547,00 грн, сума утриманого податку (нараховано) 1630,42 грн, сума утриманого податку (перераховано) 1630,42 грн (а.с. 62).

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь третіх осіб і сум утриманого з них податку ПСП «Нива» форма 1-ДФ за 4 квартал 2018 року за № 323 міститься відмітка податковий номер ; сума нарахованого доходу 8775,16 грн, сума виплаченого доходу 8775,16 грн, сума утриманого податку (нараховано) 1647,26 грн, сума утриманого податку (перераховано) 1647,26 грн (а.с. 61).

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь третіх осіб і сум утриманого з них податку ПСП «Нива» форма 1-ДФ за 4 квартал 2019 року за № 318 міститься відмітка податковий номер ; сума нарахованого доходу 9292,00 грн, сума виплаченого доходу 9292,00 грн, сума утриманого податку (нараховано) 1680,00 грн, сума утриманого податку (перераховано) 1680,00 грн (а.с. 59).

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь третіх осіб і сум утриманого з них податку ПСП «Нива» форма 1-ДФ за 4 квартал 2020 року за № 307 міститься відмітка податковий номер ; сума нарахованого доходу 12777,00 грн, сума виплаченого доходу 12777,00 грн, сума утриманого податку (нараховано) 2300,00 грн, сума утриманого податку (перераховано) 2300,00 грн (а.с. 60).

Відповідно до наказу ПСП «Нива» від 22.11.2021 № 96 про проведення службового розслідування вирішено провести службове розслідування щодо виконання помічником економіста ОСОБА_3 , своїх трудових обов`язків у період з 05.03.2019 по 17.11.2021 щодо подачі на реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, ведення обліку та зберігання архіву договорів оренди земельних ділянок на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 17.11.2021 у справі № 385/1243/21 про витребування доказів (а.с. 103).

Відповідно до наказу ПСП «Нива» № 36-б від 05.03.2019 покладено на помічника економіста ОСОБА_3 обов`язки щодо подачі на реєстрацію договорів оренди земельних ділянок (а.с. 104).

Згідно наказу ПСП «Нива» № 97 від 23.11.2021 помічника економіста та відповідальну за ведення договорів оренди земельно-майнових паїв ОСОБА_3 , оголошено сувору догану (а.с. 105).

Згідно пояснень помічника економіста ПСП «Нива» ОСОБА_3 зареєстровані договори оренди земельних паїв, які знаходились в приміщенні архіву ПСП «Нива». Під час проведення поточного ремонту приміщення архіву влітку 2021 року такі були перенесені до інших кімнат. Після цього було виявлено втрату 23 договорів, зокрема і договору оренди з ОСОБА_1 (а.с. 106).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Веліховської Т. С. від 24.12.2021( а.с. 119) на виконання ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області про витребування доказів повідомлено, що у неї, як в приватного нотаріуса Благовіщенського нотаріального округу відсутній примірник договору оренди земельної ділянки, що укладався між ПСП «Нива» та ОСОБА_1 , який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.05.2016 за № 14721796.

Відповідно до рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу ПСП «Нива» скеровувало поштове відправлення ОСОБА_1 , яке вручено особисто 08.09.2020 (а.с. 63).

Відповідно до рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу ПСП «Нива» скеровувало поштове відправлення ОСОБА_1 , яке вручено особисто 14.03.2020 (а.с. 64).

Відповідно до рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу ПСП «Нива» скеровувало поштове відправлення ОСОБА_1 , яке вручено особисто 17.03.2020 (а.с. 65).

Відповідно до рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу ПСП «Нива» скеровувало рекомендований лист ОСОБА_1 , яке вручено за довіреністю 08.09.2020 (а.с. 66).

Згідно договору оренди земельної ділянки № 270 від 17.02.2007 ОСОБА_1 (орендодавець) та ПСП «Нива» (орендар) уклали договір про те, що орендодавець надає а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 2,89 га, кадастровий номер :02:000:2270, яка знаходиться на території Хащуватської сільської ради в межах земельної ділянки, виділеної єдиним масивом. Право власності орендодавця посвідчується державним актом на право приватної власності КР №101728. Строк дії договору договір укладено строком на 10 років, він вступає в силу з моменту підписання його сторонами та при умові його державної реєстрації діє до 17.02.2017 (а.с. 67-68).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2270 площею 2,8875 га, яка знаходиться на території с. Хащувате Голованівського (раніше Гайворонського) району Кіровоградської області. Дана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату укладення спірного договору) договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Водночас, позивач заперечує факт підписання вказаного договору оренди земельної ділянки № 270, речове право за яким було зареєстроване 25.05.2016.

В судовому засіданні встановлено, що у позивача відсутній примірник договору оренди земельної ділянки № 270, за яким з 25.05.2016 строком на десять років орендарем належної йому земельної ділянки стало ПСП «Нива», при цьому, встановлено, що на момент державної реєстрації діяв договір оренди земельної ділянки № 270, укладений 17.02.2007 між ОСОБА_1 та ПСП «Нива».

Також судом встановлено, що вжиті позивачем заходи щодо отримання оригіналу договору оренди землі були безуспішними.

За клопотанням позивача судом вживались заходи щодо витребування від відповідача зазначеного договору, однак відповідачами такі докази суду не надано.

Суд вважає, що оскільки позивач стверджує про неукладення спірного договору та відсутність у нього його примірника, то саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення цієї угоди.

При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч. 4 cт. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події, а у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Водночас, при вирішенні спору, суд керується положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України, якою визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин доказів, витребуваних судом, суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час розгляду справи в суді, з метою встановлення належності позивачу підпису на оригіналі оспорюваного договору оренди земельної ділянки № 270 та для забезпечення проведення почеркознавчої експертизи, стороною позивача заявлялись ряд клопотань про витребування доказів, які задоволено судом та прийнято відповідні ухвали від 17 листопада 2021 року та від 06 грудня 2021 року про витребування у відповідача та в реєстратора нотаріуса, відповідно, оригіналу оспорюваного договору оренди землі, однак відповідач не надав суду цих документів, зазначивши, що в архіві ПСП «Нива» вони відсутні покликаючись на втрату та притягнення додисциплінарної відповідальності винної особи, а нотаріус зазначила, що не зберігає оригіналу договору, оскльки таке не передбачено законодавством.

В ухвалі від 17.11.2021 відповідачу було роз`яснено обов`язок подати витребувані докази та те, що у разі неподання учасником справ из неповажних причин або без причин доказів, витребуваних судом суд може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ або відмовити у його визнанні, або здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

Позивачем порушувалось питання призначення судової почеркознавчої експертизи, однак, у зв`язку з відсутністю оригіналу договору, який, зокрема, не було надано відповідачем, представник позивача в подальшому просив таке клопотання залишити без розгляду.

При цьому суд звертає увагу на положення абзацу 3 п. 1.1 Розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, в якому категорично вказано, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. А також на пункт 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, яким встановлено, що, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Тобто суд констатує, що на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем не було надано оригінал оскаржуваного договору оренди земельної ділянки, що унеможливлювало проведення судової почеркознавчої експертизи, та стало причиною для відмови позивачем від клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно суд відхиляє доводи представника відповідача, про те, що позивачем не реалізовано можливість надати експертне дослідження (висновок експерта) зроблене за копією оспорюваного договору.

Відповідно до положення частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

На думку суду, твердження позивача ОСОБА_1 , що він не укладав договору оренди земельної ділянки № 270, що був зареєстрованим 25.05.2016 угоди з ПСП «Нива» та не підписував їх, залишились неспростованими відповідачем.

Суд не бере до уваги покликання відповідача на постанову ВП ВС від 05.06.2018 в справі № 338/180/17 в якій висловлено позицію, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, оскільки така висловлена щодо визнання укладеним договору підряду, а даній справі позовна вимога визгнання договору укладеним заявлена сторонами не була та судом не розглядалась, а також договір підряду, на відміну від договору оренди земельної ділянки, не передбачає державної реєстрації такого, а отже правовідносини в даній справі є відмінними. Тому така позиція ВП ВС, на думку суду, не може бути застосована в даній справі.

Доводи відповідача про те, що позивач у 2016-2018 роках отримував орендну плату не спростовують факту неукладення між сторонами договору та не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в 2016 та 2017 роках між цими сторонами діяв договір оренди земельної ділянки № 270 від 17.02.2007, зареєстрований в Державному реєстрі земель 05.12.2007, який передбачав нарахування та отримання орендної плати.

З приводу наданих відповідачем копії рекомендованих повідомлень в 2020 році, з таких не зрозуміло, що саме скеровувалось ПСП «Нива» ОСОБА_1 , оскільки відсутній опис поштового вкладення.

Долучені копії Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь третіх осіб і сум утриманого з них податку ПСП «Нива» форма 1-ДФ за 2016-2020, на переконання суду теж не спростовують факту неукладення між сторонами договору з підстав, наведених вище.

Факт реєстрації речового права оренди спірної земельної ділянки не може заміняти договір про таке право, так як згідно положення ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. І лише після виникнення речового права оренди таке підлягає державній реєстрації.

Зважаючи на таке, суд вважає за можливим визнати, що підпис виконаний від імені ОСОБА_1 в договорі оренди даної земельної ділянки № НОМЕР_1 , що зареєстрований 25.05.2016 виконаний не ним.

Аналогічного висновку за подібних обставин дійшов ВС в постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 581/39/20.

ТакожВП ВС в постанові від 16.06.2020 в справі № 145/2047/19-ц дійшла висновку, що ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, за умови встановлення, що спірний договір оренди земельної ділянки позивач не підписував та, відповідно, істотних умов цих договорів не погоджував, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок.

Виходячи того, що оспорюваний договір не підписаний ОСОБА_1 , отже він є неукладеним, тобто таким, що не відбувся.

Тому саме з цієї підстави слід позовну вимогу про зобов`язання ПСП «Нива» усунути перешкоди позивачу в користуванні земельною ділянкою загальною площею 2,8875 га, кадастровий номер :02:000:2270 шляхом повернення даної ділянки власнику ОСОБА_1 задовольнити.

З приводу позовної вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, проведеної на підставі оспорюваного договору оренди землі та скасування запису про державну реєстрації іншого речового права за № 14721796, суд вважає вірним зазначити таке.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України).

Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між сторонами спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивача державна реєстрація договору оренди землі порушує її права на користування та розпорядження зазначеною власністю.

Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду судом загальної юрисдикції.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Як встановлено судом, договір оренди земельної ділянки № 270, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Веліховською Т. С. 05.05.2016, номер запису 14721706.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Власником спірної земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2270 є позивач в справі ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку КР № 101728.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Разом з тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою.

Отже, реєстрація права оренди ПСП «Нива» на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди, як правочин, є неукладеним, не відповідає вимогам закону.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди (запису про проведену державну реєстрацію), проведеної державним реєстратором приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградскьої області Веліховською Т. С. 25.05.2016 за № 14721706 щодо земельної ділянки площею 2,8875 га, яка належить ОСОБА_1 та розташована на території Хащуватської сільської ради Голованівського (раніше Гайворонського) району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Водночас в задоволенні частини позовної вимоги скасуванні запису про державну реєстрацію іншого речового права за № 14721796 слід відмовити виходячи з того, що до 16.01.2020 р. була чинною редакція ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), відповідно до якої: «У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься саме запис про скасування державної реєстрації прав».

Однак Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16.01.2020 р., законодавець змінив зазначену норму, виклавши її наступним чином: «У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону».

Із зазначеного вбачається, що законодавець виключив з конструкції статті можливість скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, у зв`язку з чим задоволення позовної вимоги про скасування записів державного реєстратора не призведе до ефективного захисту прав, оскільки нормою воно не передбачене, а реєстратор, у свою чергу, отримуючи судове рішення про скасування запису, не зможе його виконати. Більше того, структурна побудова Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачає випадки, коли запис (наприклад, про іпотеку) залишається, але при необхідності провести певні зміни (наприклад, зміну іпотекодержателя) здійснюється реєстраційна дія на підставі рішення державного реєстратора (без внесення нового чи зміни номера запису).

Отже, у зв`язку із викладенням статті 26 Закону України № 1952 у новій редакції згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, станом на час ухвалення оскаржуваної постанови зазначений закон вже не визначав такого способу захисту порушених прав та інтересів позивача як скасування запису про проведену державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, отже, починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною Законом України № 1952.

Таке відповідає постанові від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц, де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав в частині належності права власності на спірне майно.

Отже в позові в частині такої вимоги слід відмовити у зв`язку з обранням позивачем неефективного способу захисту.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору (а. с. 6) позивачем сплачено 1834,16 грн судового збору. Водночас, розмір судового збору за звернення фізичною особою до суду з позовною вимогою немайнового характеру становив 908,00 грн, за кожну з двох вимог. Тобто позивач мав сплатити 1816,00 грн. Судом задоволено позовну вимогу про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та частково щодо скасування державної реєстрації та запису про державну реєстрацію, відповідно з відповідача на користь позивача слід стягнути (908,00 + 454,00) 1362 грн сплаченого судового збору.

Також позивачем надано докази понесених витрат на правничу допомогу.

Зокрема долучено договір про надання правової допомоги від 05.07.2021, акт наданих послуг від 11.05.2022, акт прийому передачі наданих послуг від 11.05.2022, копію ордеру про надання правничої допомоги АВ № 1016379 від 05.07.2021, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_4 та квитанцію ЄА № 037998 видану адвокатом Пригузою С. Д. клієнту Кулебякіну О. М. за договором про надання правової допомоги від 05.07.2021 на загальну суму 14200 грн.

При цьому, в позовній заяві вказано, що попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу адвокату складає 3000 грн.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 по справі №922/1163/18.

За змістом Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.07.2021, укладеним між адвокатом Пригузою С. Д. та Кулебякіним О. М. вбачається, що в такому міститься розділ 5 «гонорар» в п. 5.2 якого вказано, що «гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в цього Договорі», однак в цьому та інших розділах договору відсутні покликання на розмір вартості послуг чи тарифи.

Зважаючи на те, що відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Пригузою С. Д. та його клієнтом ОСОБА_1 щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, а також беручи до уваги заперечення іншої сторони, суд приходить до висновку, що наявні підстави для часткового задоволення заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті відповідачем.

Визначаючи розмір таких витрат суд виходить з наступного.

Законодавцем визначено, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата.

З акту наданих послуг від 11.05.2022 вбачається, що адвокатом Пригузою С. Д. було надано ОСОБА_1 такі послуги: вивчення матеріалів, правовий аналіз, консультація у справі 1500 грн, складання позовної заяви 2500 грн, участь в судових засіданнях 7200 грн (1800 грн за одне засідання), в сумі 14200 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Пригуза С. Д., діючи в інтересах ОСОБА_1 , дійсно складав та подавав позовну заяву, відповідь на відзив, приймав участь в судових засіданнях.

З огляду на те, що ціна наданих адвокатом послуг не була узгоджена між сторонами шляхом зазначення в договорі про надання правової допомоги, оскільки таке не підтверджено долученими доказами, заперечення відповідача, те, що остаточний розрахунок судових витрат значно перевищує орієнтовний, суд приходить до висновку про часткове стягнення судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді, у розмірі 10000 грн.

При цьому, суд також враховує критерії розумності розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва його інтересів.

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Приватного сільськогосподарського підприємства Нива (місцезнаходження: 26331, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Хащувате, вул. Центральна, 10, код ЄДРПОУ 0552719) задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство Нива усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 02:000:2270 площею 2,8875 га, що розташована на території Хащуватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області шляхом її повернення власнику ОСОБА_1 .

Скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 02:000:2270 площею 2,8875 га, номер запису 14721796.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Нива на користь ОСОБА_1 1362,00 грн сплаченого судового збору та 10000 (десять тисяч) грн 00 коп понесених витрат на правничу допомогу, а всього 11362 (одинадцять тисяч триста шістдесят дві) гривні 00 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2022.

Суддя: М. В. Венгрин

Дата документу 11.05.2022