Справа № 442/6059/21 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/4422/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м.Львів

Справа № 442/6059/21

Провадження № 22ц/811/4422/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчо-профілактичний комплекс «Планета здоров`я» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м.Дрогобичі 23 листопада 2021 року у складі судді Гарасимків Л.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчо-профілактичний комплекс «Планета здоров`я» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

встановив:

6 серпня 2021 року позивач звернулась з цим позовом. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 22 869,85 грн. та компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати у розмірі 2 617,59 грн., 10 000 грн. моральної шкоди, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що з 16 березня 2016 року вона (позивач) працює в ТзОВ «Планета здоров`я» на посаді покоївки, що підтверджується наказом №2-к-к від 16 березня 2016 року. Зазначає, що відповідач заборгував їй заробітну плату з грудня 2019 року по березень 2020 року в розмірі 22 869,85 грн., а саме : у грудні 2019 року - 5 382,61 грн., у січні 2020 року - 6 037,42 грн.;у лютому 2020 року - 5 724,91 грн., у березні 2020 року - 5 724,91 грн. Вважає, що відповідач має виплатити їй заробітну плату із врахуванням сум компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати: заробітної плати за грудень 2019 року: 5382,61грн х 11,7% /100% = 629,76грн; січень 2020 року: 6037,42грн х 11,4%-/100% = 688,27грн; лютий 2020 року: 5724,91грн х 11,8%/100% = 675,54грн; березень 2020 року: 5724,91грн х 10,9%/-100% = 624,02грн., тобто загальна сума компенсації становить: 2 617,59грн. Зазначає, що внаслідок порушення її конституційною права на оплату праці, зверхнього та принизливо ставлення відповідача до неї, вона понесла моральні страждання, які полягають у неотриманні коштів, необхідних їй для проживання на протязі тривалого періоду, що зумовило зміну способу життя, викликало необхідність докладати додаткові зусилля для її (позивача) утримання та її сім`ї. Вважає, що розмір такої шкоди становить 10 000 грн. Вказує, що вона (позивач) змушена була звернутися за професійною правовою допомогою, сума витрат становить 1 000 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2019 року по березень 2020 року в розмірі 22 869, 85 грн.; компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати у розмірі 2 617,59 грн.; 1 000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує Товариство з обмеженою відповідальністю Оздоровчо-профілактичний комплекс «Планета здоров`я». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги відзив на позовну заяву. Разом із відзивом до суду подано відомості про виплату заробітної плати позивачу за грудень 2019 року - березень 2020 року в сумі 18 410, 24 грн. (нараховано 22 869, 85 грн.) а саме: грудень 2019 року - 5 382,61 грн., до виплати - 4 333 грн.; січень 2020 року - 6 037,42 грн., до виплати - 4 860, 12 грн.; лютий 2020 року - 5 724,91 грн., до виплати - 4608, 56 грн.; березень 2020 року - 5 724,91 грн., до виплати - 4 608, 56 грн. Вказує, що позивач мала сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Д атою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Встановлено, що 16 березня 2016 року позивач була прийнята на роботу на посаду покоївки в ТзОВ «Планета здоров`я».

ОСОБА_1 посилається на те, що за відповідачем допущено заборгованість по виплаті їй заробітної плати з грудня 2019 року по березень 2020 року в сумі 22 869,85 грн. Вказує, що протиправними діями відповідача їй ( ОСОБА_1 ) завдано моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., під якою слід розуміти втрати немайного характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Отже, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди належить враховувати те, що підставами відшкодування шкоди за деліктом є: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із наступними змінами, зокрема, до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про під ставність позовних вимог з огляду на наступне.

З відомостей про виплату заробітної плати за грудень 2019 року-березень 2020 року, травень 2020 року (а.с. 28-32) вбачається, що заробітна плата позивачу виплачена вчасно та на момент звернення до суду заборгованість була відсутня.

Позивачем зазначене не спростовано, докази про існування заборгованості не надані.

Вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. є похідними від вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки при розрахунку.

З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що заробітна плата позивачу виплачена вчасно, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення такої, а також виплати компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати у розмірі 2 617,59 грн. та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України при у такому випадку відсутні підстави для стягнення у користь позивача судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчо-профілактичний комплекс «Планета здоров`я» задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчо-профілактичний комплекс «Планета здоров`я» заборгованості по заробітній платі в розмірі 22 869,85 грн., компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати у розмірі 2 617,59 грн., 10 000 грн. моральної шкоди, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанову складено і підписано 12 травня 2022 року.

Головуючий

Судді