Справа № 621/4213/21
Провадження № 4-с/621/4/22
Ухвала

Іменем України

19 травня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Вельможна І.В.,

секретар судових засідань Лацько А.В.,

заявник (боржник у виконавчому провадженні) ОСОБА_1 ,

представник заявника - адвокат Біленко О.О.,

державний орган, чиї дії оскаржуються - Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

представник - заступник начальника відділу Нагорна О.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи державний виконавець Зміївського відділу виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

в с т а н о в и в:

31.12.2021 адвокат Біленко О.О., який діє в інтересах скаржника ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить: визнати бездіяльність державного виконавця Зміївського відділу виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не зняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна неправомірною; зобов`язати державного виконавця Зміївського відділу виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти обтяження № 10890195, зареєстроване в реєстрі 01.03.2011, у виді арешту нерухомого майна, накладене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 740080, у тому числі з земельної ділянки, площею 0,2400 га, кадастровий номер :00:003:0053, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки, площею 0,2400 га., кадастровий номер :00:003:0053, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою відчуження даної земельної на підставі договору дарування ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса та їй було повідомлено про неможливість на даний момент укладення будь-яких правочинів відносно вказаної земельної ділянки, оскільки на останню, а також на все моє майно, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №740080 01.03.2011, ВДВС Зміївського РУЮ, накладено обтяження у виді арешту нерухомого майно, яке зареєстровано у реєстрі 01.03.2011 за номером 10890195.

Обтяжувачем всього мого майна є Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Разом з тим, як вбачається з довідки №18289, виданої 29.07.2021 Зміївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі документи відносно ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження, на виконанні у відділі не перебувають.

При цьому в автоматизованій системі виконавчих проваджень та в реєстрі боржників відомості про виконавчі провадження в яких я є боржником відсутні.

Підставою для відкриття виконавчого провадження, в якому було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №740080, 01.03.2011, ВДВС Зміївського РУЮ, на підставі якої було накладено обтяження у виді арешту нерухомого майно, яке зареєстровано у реєстрі 01.03.2011 за номером 10890195, - є рішення Зміївського районного суду Харківської області, копія якого у ОСОБА_1 до даного часу не збереглася, однак скаржник зазначає, що будь яких не погашених боргових зобов`язань вона не має.

Безпідставна заборона яка існує на цей час перешкоджає ОСОБА_1 розпоряджатися своїми правами власника такого майна, що змушує її звертатися до суду з цією скаргою.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.01.2022 прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та призначено судовий розгляд на 21.01.2022.

21.01.2020 судове засідання відкладено за клопотання представника заявника.

21.02.2022 судове засідання відкладено у зв`язку з перебування судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню.

14.03.2022 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників.

19.05.2022 до канцелярії суду від заступника начальника Зміївського відділу ДВС у Чугуївському районі СМУЮ (м. Харків) Нагорної О. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому заступник начальника відділу просила в частині прийняття рішення про зняття арешту з майна боржника прийняти рішення на розсуд суду та зазначила, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 , на виконанні станом на 18.05.2022 у їхньому відділі не перебувають.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження за постановою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області АА №740080 від 01.03.2011.

Відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилась постанова про арешт майна боржника АА №740080 від 01.03.2011відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, в зв`язку з чим не має можливості перевірити підстав на яких воно було завершене. Оскільки скаржник має право звернутися до суду з заявою про зняття арешту з майна боржника, зі скаргою скаржника на бездіяльність Зміївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), не згодна (а. с. 41-42).

19.05.2022 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися.

Представник заявника адвокат Біленко О.О. в скарзі просив здійснювати розгляд скарги за відсутності заявника ОСОБА_1 та за його відсутності скарги наполягала з підстав викладених в ній.

Від заступника начальника відділу Нагорної О. О. до суду надійшла заява в якій остання просила розглянути скаргу за відсутності представника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до частин 1, 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

ЗаявникуОСОБА_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,24 га., з кадастровим номером :00:003:0053, на підставі Свідоцтва про право власності б/н від 18.02.1999 та 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15-17).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 301374617, дата формування: 18.05.2022, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №740080 від 01.03.2011, ВДВС Зміївського РУЮ, накладено обтяження, яке зареєстровано у реєстрі 01.03.2011 за номером 10890195, реєстратор: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , обтяжував: Відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції (а.с. 15-17).

Як вбачається з відзиву Зміївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МУМЮ (м.Харків) на скаргу ОСОБА_1 перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження за якими боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 18.05.2022, на виконанні органу ДВС не перебувають. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження за постановою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області АА №740080 від 01.03.2011, однак відомості про виконавче провадження в межах якого виносилась постанова про арешт майна боржника АА №740080 від 01.03.2011відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, в зв`язку з чим не має можливості перевірити підстави, на яких воно було завершене. (а.с. 41-42).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.12.2021 по справі № 621/4171/21 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Зміївського відділу Державної виконавчої служби у Чугуївському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зняття арешту з нерухомого майна, роз`яснено заявнику право на звернення до Зміївського районного суду Харківської області зі скаргою в порядку, передбаченому нормами розділу VII ЦПК України

У відповідності зі статтею 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

До передбачених законом обмежень у здійсненні права власності відносяться заходи примусового виконання судових рішень, які застосовуються в межах виконавчого провадження, в тому числі, арешт майна боржника, як складова звернення стягнення на майно боржника згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Арешт майна - тимчасове позбавлення власника права користування та розпорядження майном, тривалість якого встановлюється вповноваженою особою у спосіб, визначений законодавством.

Згідно частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною другою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно положень частин 2, 3 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до вимог пункту 4 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 року в справі № 817/928/17 зазначено, що не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу, є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна боржника.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно з частини 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження (боржником), а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Під час здійснення виконавчого провадження на майно ОСОБА_1 як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання.

Факт обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника.

З зазначеного вище слідує, що арешт на нерухоме майно, накладений відділом державної виконавчої служби, порушує права скаржника і позбавляє його можливості реалізувати своє право власності та розпорядження майном.

Водночас, суду надані лише докази самого факту існування в реєстрі запису про арешт майна. Будь-яких документів виконавчого провадження не надано, тому неможливо встановити чи було правомірним збереження арешту майна під час та після закриття виконавчого провадження.

Також відсутні підстави вважати неправомірною бездіяльність виконавчої служби щодо не вирішення питання про зняття арешту на цей час, оскільки законом встановлено вичерпний перелік та підстави для зняття арешту з майна та такі рішення виконавцем можуть прийматися лише в межах відкритого виконавчого провадження.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню шляхом постановлення ухвали про зняття арешту з усього майна, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 10890195, зареєстроване в реєстрі 01.03.2011, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 740080 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції , у тому числі з земельної ділянки, площею 0,2400 га, кадастровий номер :00:003:0053, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Решту вимог скарги належить залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області АА №740080 від 01.03.2011про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у тому числі з земельної ділянки, площею 0,2400 га, кадастровий номер :00:003:0053, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Зміївського відділу виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження: 10890195; тип обтяження: арешт нерухомого майна; зареєстровано: 01.03.2011 за № 10890195 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 740080, 01.03.2011, ВДВС Зміївського РУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; обтяжував: Відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції.

Решту вимог скарги залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, підсудність якого на даний час визначена за Полтавським апеляційним судом через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 19.05.2022.

Головуючий: