Справа № 308/1352/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2021 року (у складі судді Іванова А.П.) за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вересні 2021 р.

Просила присудити їй судові витрати: судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування заяви вказала, що в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України до закінчення судових дебатів її представником адвокатом Ратичем Т.М. зроблено заяву про подачу доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2021 р. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір у сумі 840,80 грн. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення у частині відмови стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити ці вимоги. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт понесення і сплати нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить задовольнити частково, додаткове рішення суду першої інстанції змінити, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що зі змісту додаткової угоди від 06.09.2021 р. до Договору вбачається, що ОСОБА_1 та адвокат Ратич Т.М. визначили, що сплата суми 18000 грн. за надання останнім правової допомоги, підлягає сплаті ОСОБА_1 протягом 30 днів із дня набрання рішенням законної сили. Як убачається із даних АСДС «Д-3» рішення суду не набрало законної сили, так як на таке відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

При цьому встановив, що до позовної заяви позивачем додано квитанцію 0.0..1 від 05.02.2020 р. про сплату у ПриватБанку судового збору в сумі 840,80 грн., а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, яка складає 18000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги № 38/20 від 01.06.2020; копію додаткової угоди від 06.09.2021 до Договору; копію акта приймання-передачі послуг №1 від 06.09.2021 до Договору з описом наданої професійної правничої допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та вартості наданих послуг; звіт адвоката про надані послуги від 06.09.2021; рахунок.

Окрім цього, до розглядуваної заяви додано рахунок на оплату №1 від 06.09.2021 за надання правової допомоги в сумі 18000 грн., однак ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів у підтвердження сплати нею коштів у цій сумі, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Більше того, зі змісту додаткової угоди від 06.09.2021 р. до Договору вбачається, що ОСОБА_1 та адвокат Ратич Т.М. визначили, що сплата суми у розмірі 18 000 грн. за надання останнім правової допомоги, підлягає сплаті ОСОБА_1 протягом 30 днів із дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Тобто, саме заінтересована сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено, що докази про розмір судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, мають бути подані у межах строків, передбачених частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18.

Як видно з матеріалів справи, при подачі позовної заяви ОСОБА_1 був поданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат витрат на професійну правничу допомогу від 05 лютого 2020 р. відповідно до якого орієнтовний розмір правничої допомоги буде складати 18 000 грн. (а.с.11).

До заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 подано: договір № 38/20 про надання правової допомоги від 01 червня 2020 р. (а.с.150-151); протокол наради адвоката та клієнта від 01 червня 2021 р. (а.с.152); додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 06 вересня 2021 р. (а.с.153); акт приймання-передачі послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 38/20 від 01.06.2020 р., від 06 вересня 2021 р. (а.с.154) відповідно до якого вартість послуг адвоката за цим актом складає 18 000 грн.; звіт про надання послуг правової допомоги (а.с.155); рахунок на оплату № 1 від 06 вересня 2021 р.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, згідно з вимогами ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення виходив із того, що зі змісту додаткової угоди від 06.09.2021 р. до Договору вбачається, що ОСОБА_1 та адвокат Ратич Т.М. визначили, що сплата суми 18000 грн. за надання останнім правової допомоги, підлягає сплаті ОСОБА_1 протягом 30 днів із дня набрання рішенням законної сили. Як убачається із даних АСДС «Д-3» рішення суду не набрало законної сили, так як на таке відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи.

Так, із п.3 акту приймання-передачі послуг № 1 від 06 вересня 2021 р. убачається, що вартість послуг, визначена в п.п.1,2 цього Акта, клієнт сплачує адвокату протягом 30 днів із моменту набрання законної сили рішенням Ужгородського міськрайонного суду в справі № 308/1352/20 (а.с.154).

Тобто, це стосується пункту 1 оціненого в 1000 грн. і пункту 2 оціненого в 3000 грн.

Отже, сума в 4000 грн. апріорі не підлягала стягненню із відповідача на користь позивача у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за тих умов, що на рішення суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим включення до акту приймання-передачі послуг № 1 від 06 вересня 2021 р. гонорар адвоката вартістю 5000 грн., оскільки це не є послугою наданою клієнту адвокатом.

Таким чином, виходячи з положень ч.ч.4, 5 ст. 137 ЦПК України, з урахуванням змісту та умов акту приймання-передачі послуг №1 від 06 вересня 2021 р. на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Колегія суддів констатує, що через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.3,4 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2021 року змінити, виклавши абзац третій у такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_2 , 9000 (дев`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

3.Решту додаткового рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2021 року залишити без змін.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 16 травня 2022 р.

Судді: