Справа № 947/6128/22
Провадження № 2/947/1894/22
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання батьківства,
17 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Встановити порядок виконання рішення суду за яким, таке рішення, після набрання ним законної сили, для органів державної реєстрації актів цивільного стану є підставою для внесення відповідних змін в актовий запис № 9 від 20.05.2011 року в Книзі реєстрації народжень щодо інформації про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та видачі нового свідоцтва про народження. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
Свої вимоги мотивував тим, що він, ОСОБА_1 спільно проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . В період спільного проживання народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . З підстав того, що позивач не перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, відповідачка здійснила реєстрацію сина без відома позивача, вказавши батьком дитини ОСОБА_5 . Відомості про батька в актовий запис про народження сина були внесені на підставі ст. 135 СК України.
Позивач вказує, що у 2011 році перебував у іншому місті, а відповідачка ОСОБА_2 залишила сина ОСОБА_4 на матір позивача - ОСОБА_6 , долею сина не цікавилася. З підстав цього ОСОБА_6 , яка доглядала дитину - рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2012 року була призначена опікуном малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а мати дитини - ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 також з неї було стягнуто аліменти на утримання дитини.
Також вказує на те, що піклується про свого сина, який постійно зареєстрований та проживає за однією адресою з позивачем. З часу позбавлення батьківських прав відповідачки відносно сина ОСОБА_4 , позивач не спілкувався з відповідачкою, тому в позасудовому порядку у нього не має можливості вирішити питання щодо свого батьківства відносно сина ОСОБА_4 або провести молекулярно-генетичну експертизу, з підстав чого змушений звернутися до суду з даним позовом та заявою про проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.
Ухвалою судді від 18.03.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов пітдримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами по справі є сімейно-правовими та урегульовані положеннями СК України.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , де в графі батько вказаний - ОСОБА_5 , а в графі мати - ОСОБА_2 .
Мати дитини ОСОБА_2 рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29.08.2012 року (справа № 1512/5375/2012) була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , також з неї було стягнуто аліменти на утримання дитини.
Крім того, вищезазначеним рішенням Київського районного суду м. Одеси було призначено ОСОБА_6 опікуном малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є мамою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла, про що Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зроблено актовий запис № 298, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
Підставою для звернення до суду стало те, що мати позивача, яка була опікуном дитини померла, а від так позивач не має можливості внести зміни до актового запису на підставі ст. 126 СК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Ухвалою суду від 21.03.2022 року було призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на розв`язання якої поставлене наступне питання: - Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ?
Висновком експерта Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи № 54 від 21.03.2022 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ймовірністю 99,95 %, таким чином, батьківство практично доведене.
Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерта, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1488,60 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 19, 125-128, 135 СК України, ст.ст. 2, 10-13, 141, 200, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Зазначити, що дане рішення, після набрання ним законної сили, для органів державної реєстрації актів цивільного стану є підставою для внесення відповідних змін в актовий запис №9 від 20.05.2011 року в Книзі реєстрації народжень щодо інформації про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та видачі нового свідоцтва про народження.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Куриленко О. М.