Справа № 212/2364/22
У Х В А Л А

16 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Д. О., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про скасування наказу, стягнення одноразової допомоги при звільненні, заробітної плати, виробничої премії, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2022 року поштою до суду представник позивача, адвокат Ратушна Р. П. звернулась із вказаним позовом.

Перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 , суд вважає, що він не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК.

Так за ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення заробітної плати.

Суд при цьому зазначає, що заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

З норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16.

На підставі викладеного, оскільки позивач заяви вимогу, зокрема, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то така вимога підлягає оплаті судовим збором.

Також суд звертає увагу на те, що вимога про відшкодування моральної шкоди, заявлена позивачем та визначена у грошовому вимірі, є також майновою вимогою, внаслідок чого судовий збір підлягає оплаті за таку вимогу, як за вимогу майнового характеру.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року по справі № 761/11472/15-ц.

Суд зауважує, що за ч. 2 ст. 6 Закону України «Судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи наведені норми та те, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем не визначено, то суд на підставі пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Судовий збір» позивачу попередньо визначає до сплати судовий збір за заявлені ним вимоги майнового характеру в сумі 992,40 грн.

Крім того суд вказує, що на підставі ч. 3 ст. 6 Закону України «Судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки за вимогу про скасування наказу від 8 лютого 2022 року № 563/н, що є немайновою вимогою, позивачем також не було сплачено судовий збір, то він підлягає оплаті позивачем на підставі пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Судовий збір» в сумі 992,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позивач не позбавлений можливості усунути викладені в ухвалі недоліки, позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 992,40 грн. та за вимогу немайнового характеру в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про скасування наказу, стягнення одноразової допомоги при звільненні, заробітної плати, виробничої премії, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, якщо відповідно до ухвали у встановлений строк вимоги будуть виконані, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі невиконання вимоги суду, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 16 травня 2022 року.

Суддя Д. О. Козлов