Провадження № 2/337/103/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Писаренко Сергія Юрійовича про закриття провадження у справі в частині зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.09.2021р. за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.11.2021р., у зв`язку з надходженням від відповідача ОСОБА_4 зустрічного позову до ОСОБА_1 про вселення його у спірну квартиру та заяви про поновлення строку на його подання, ОСОБА_4 поновлено строк на подання зустрічного позову, зустрічний позов до ОСОБА_1 про вселення прийнято до судового розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1

06.12.2021р. від ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічний позов ОСОБА_4 .

Підготовче провадження у справі закрито ухвалою суду від 08.12.2021р.

24.01.2022р. до суду надійшло клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Писаренко С.Ю. про закриття провадження за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2015р. у справі ЄУН №337/5258/13-ц та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30.04.2015р. у цій же справі однією з задоволених вимог було вселення ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, Хортицьким ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) здійснювалось примусове виконання вказаного рішення, яке 17.12.2015р. закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчі дії проведені 12.10.2015р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 наполягали на задоволенні клопотання. Вважають, що питання вселення ОСОБА_4 у спірну квартиру було предметом спору у справі №337/5258/13-ц, а тому повторний розгляд справи про вселення останнього у вказану квартиру є неможливим, а справа в цій частині підлягає закриттю з п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що немає підстав для закриття провадження за зустрічним позовом, оскільки після ухвалення судових рішень, на які посилається представник ОСОБА_1 , змінились певні обставини, було з`ясовано, що у спірній квартирі ще зареєстрований та проживає ОСОБА_6 , який потім уклав з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 договори довічного утримання, відповідно до яких Демірчови мають право мешкати у спірній квартирі. У зв`язку з цим було подано ще інші позови. Після цього ОСОБА_1 продовжує мешкати у спірній квартирі та перешкоджає ОСОБА_4 користуватись спірним житлом.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до такого.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, якщо ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет спору - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2015р. у справі ЄУН №337/5258/13-ц були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа: територіальна громада Запорізької міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання недійсним реєстрації права власності на нерухоме майно, виселення та вселення.

Зокрема, ОСОБА_4 вирішено вселити у квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30.04.2015р. рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2015р. в цій частині залишено без змін.

Зі змісту вищевказаних судових рішень вбачається, що позов у частині вселення ОСОБА_4 до спірної квартири було обґрунтовано, зокрема, тим, що розпорядженням голови Хортицької районної адміністрації ЗМР №378 від 08.02.2000р. за ним закріплено частину житлового приміщення у спірній квартирі, що підтверджується його реєстрацією за адресою квартири, проте ОСОБА_4 не може користуватись квартирою, оскільки не має до неї доступу, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_7 перешкоджають йому у користуванні квартирою.

Тобто, підставою звернення ОСОБА_4 до суду з вказаними позовними вимогами було перешкоджання у користуванні житлом на момент пред`явлення позову ще у 2013 році. При цьому, позов було пред`явлено не лише до ОСОБА_1 , а і до інших осіб. На той час власниками спірної квартири були ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , але рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2015р. у справі ЄУН №337/5258/13-ц спірна квартира була витребувана з незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та вона була передана Запорізькій міській раді, а рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30.04.2015р. у цій же справі ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виселено зі спірної квартири.

17.12.2015р. державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ у Запорізькій області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №48998183, боржником у якому була ОСОБА_1 , у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду про вселення ОСОБА_4 у спірну квартиру.

У даній справі позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 обґрунтовуючи свої вимоги про вселення посилається, в тому числі, на інші обставини, а саме, на перешкоджання користуватись житловим приміщенням вже після ухвалення судових рішень, на які посилається представник позивачки за первісним позовом, в тому числі після закінчення виконавчого провадження про його вселення, оскільки після закриття виконавчого провадження та до теперішнього часу зі сторони ОСОБА_1 йому чиняться перешкоди у користуванні квартирою у якій він зареєстрований.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до положень ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою цієї статті.

У відповідності із принципом диспозитивності, визначеним ст.13 ЦПК України, підстави та предмет позову визначає виключно позивач.

Встановивши нетотожність підстав позову, суд вважає, що клопотання про закриття провадження у справі в частині зустрічного позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 13, 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Писаренко Сергія Юрійовича про закриття провадження за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 19 травня 2022 року.

Суддя М.В.Сидорова