Справа № 461/6813/19 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/3655/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Європейського банку реконструкції та розвитку на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Європейського банку реконструкції та розвитку про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

оскаржуваним додатковим рішенням суду заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з Європейського банку реконструкції та розвитку на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 48 948,64 грн.

Додаткове рішенням суду оскаржив Європейський банк реконструкції та розвитку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 чинного ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Європейського банку реконструкції та розвитку на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року залишено без руху та надано апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду із зазначенням поважних причин пропуску такого, оскільки вказані апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними.

На виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року апелянт подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, мотивуючи його тим, що копію оскаржуваного додаткового рішення суду у спосіб, передбачений ст. 272 ЦПК України, ним не отримано, а факт ознайомлення його представника з матеріалами справи не свідчить про отримання ним копії додаткового рішення суду та не спричиняє правових наслідків.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про те, що зазначені в ній причини для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Ознайомившись з матеріалами справи, апелянту стало відомо про наявність додаткового рішення суду, однак, знаючи про наявність такого, своїм правом на отримання копії додаткового рішення суду Європейський банк реконструкції та розвитку не скористався, як і не скористався своїм правом на оскарження додаткового рішення суду в строк, передбачений ЦПК України, що дає право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, відтак добросовісно не користувався належними йому процесуальними правами.

Колегія суддів вважає, що сам по собі факт неотримання додаткового рішення суду не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки, зважаючи на те, що апелянту було відомо про наявність додаткового рішення суду, Європейський банк реконструкції та розвитку свідомо не отримував такого, незважаючи на те, що мав таку можливість, відтак відсутні об`єктивні причини для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що копія оскаржуваного додаткового рішення суду отримана київським представництвом Європейського банку реконструкції та розвитку 08 квітня 2021 року разом з копією рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 160), що спростовує доводи клопотання Європейського банку реконструкції та розвитку про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року щодо неотримання ним копії додаткового рішення суду.

Доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка подана на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, не містять поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Європейського банку реконструкції та розвитку на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року слід відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Європейського банку реконструкції та розвитку на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк