Справа № 932/9968/21
Провадження № 2/175/345/22
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

20 травня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О. розглянувши матеріали позовної заяви Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Жилсервіс - 5», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2021 року Дніпровська міська рада звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: КП «Жилсервіс - 5», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання відповідача таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

На підставі інформації відділу адресно-довідкової роботи Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУДМС в Дніпропетровській області від 01.12.2021 року було встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2016 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 24.12.2021 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

18.05.2022 року позовна заява Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням надійшла до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Вважаю, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська дана цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради помилково направлена для розгляду до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, з огляду на наступне.

Так, згідно ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом позовних вимог Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 є визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено: «Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України … до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення».

У п. 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.03.2013 р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З наведеного вбачаються загальні критерії, за якими судовою практикою визначено виключну підсудність, зокрема для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Таким чином, виключна підсудність із приводу нерухомого майна, яке знаходиться у Шевченківському районі м. Дніпро за адресою: АДРЕСА_3 , відноситься до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який в свою чергу дійшов помилкового висновку про те, що у зв`язку із проживанням ОСОБА_1 з 01.09.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , належить до територіальної підсудності іншого суду і передав її на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Крім того, встановлене місце проживання відповідача ОСОБА_1 не відноситься до територіальної підсудності до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, а належить до юрисдикції Царичанського районного суду Дніпропетровської області.

Тому, враховуючи, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська помилково визначена виключна підсудність даної справи Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області, вважає за необхідне передати (повернути) її на розгляд Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 30,31,32,260,261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Жилсервіс - 5», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням передати (повернути) на розгляд Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.О. Заборський