КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Київ

Справа №367/6735/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/3642/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області, постановлену під головуванням судді Карабаза Н.Ф. 18 листопада 2021 року у м. Ірпінь у справі за заявою Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2021 року Приватне комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс» звернулось до суду першої інстанції з вказаною заявою.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення на користь Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що при зверненні до суду з даною заявою, заявником наданий розрахунок з якого вбачається, що заборгованість нарахована поза межами строку позовної давності, що на підставі п.5. ч.1 ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Не погодилось із вказаною ухвалою суду Приватне комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс», ними подано апеляційну скаргу, так як вважають, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Заявник вказує на наявність невиконаного боржником зобов`язання та на своє право на компенсацію інфляційних втрат та 3% річних.

На підставі викладеного просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для розгляду заяви.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у вересні 2021 року Приватне комунально-побутове підприємство "Теплокомунсервіс" звернулось до Ірпінського міського суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 43296,67 грн, яка виникла за період з 01 жовтня 2017 року по 01 серпня 2021 року, а також інфляційні втрати в розмірі 2304,48 грн та три проценти річних -1051,38 грн, нараховані згідно ч. 2, ст. 625 ЦК України.

Вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з жовтня 2017 року заявником, відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення для населення, які затверджені в установленому порядку, здійснювалось нараховування плати за надані послуги з централізованого опалення, яку Боржник повинен був сплачувати згідно з укладеного Договору, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування здійснювалися за фактично спожиту теплову енергію, кількість якої визначено загальнобудинковим тепловим лічильником. Заявником зобов`язання визначені Договором, щодо надання послуги з централізованого опалення виконані належним чином та у повному обсязі

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що період за який нарахована заборгованість виходить за межі позовної давності.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

В порядку п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

В силу п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Положеннями ст.ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З наведних обставин справи вбачається, що заявником заявлено про стягнення з боржника заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме послуги централізованого теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, що підпадає під категорію справ, за якими можуть видаватись судові накази.

Заявником визначений період заборгованості з 01 жовтня 2017 року по 01 серпня 2021 року, а в розрахунку ним вказана заборгованість з жовтня 2017 року по квітень 2021, що становить 3 роки і 6 місяців. Інфляційні витрати та 3% річних розраховані за період з 01 жовтня 2017 року по 25 серпня 2021 року, що становить 3 роки і 10 місяців. З розрахунку також вбачається, що заборгованість виникла з жовтня 2017 року, її часткове погашення мало місце лише грудні 2017 року та в лютому 2018 року. Таким чином, з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За таких обставин, суд першої інстанції мав всі підстави для застосування положень п.5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відповідно до яких суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновку суду про заявлену вимогу поза межами строку позовної давності, а стосується виключно права на звернення з такою вимогою. Це право не є порушеним, оскільки заявник не позбавлений права на звернення до суду в загальному позовному провадженні. Наказне провадження має свої особливості, зокрема, безспірність вимог, що не вбачається при заявлені вимоги з порушенням строків позовної давності.

Отже, наведені Приватним комунально-побутовим підприємством «Теплокомунсервіс» доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що понесені сторонами витрати на цій стадії розгляду справи компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук