Справа №705/5240/19
2/705/330/22

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої-судді Гудзенко В.Л.
секретаря судового засідання Музичук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Броварського районного НОКО Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, Уманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Вказаний позов було забезпечено ухвалою судді від 19.11.2019, а саме заборонено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяні Леонідівни вчиняти будь-які дії в інтересах ТОВ «Росвен Інвест Україна» по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 16.07.2019 року приватним нотаріусом Броварський районний НОКО Колейчук Володимиром Вікторовичем ( номер свідоцтва: 5550), зареєстрованому в реєстрі за № 2261 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 33 239 грн. 36 коп.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій підтримує заявлені ним позовні вимоги, просить їх задовольнити, а також, просить справу розглядати у його відсутність.
Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тому згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомляла.
В матеріалах справи є заява приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В., в якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та справу розглядати у його відсутність.
Приватний виконавець Вольф Т.Л. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі.
У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням викладеного суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного.
З Пенсійного фонду міста Умань позивач ОСОБА_1 також отримав копію листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, в якому вона зазначає, що направляє для виконання та до відома постанову від 17.10.2019, винесену по примусовому виконанню Виконавчого напису № 2261 від 16.07.2019, що видав Приватний нотаріус Броварського районного НОКО Колейчик Володимир Вікторович та Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та доходи боржника від 17.10.2019, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, по примусовому виконанню Виконавчого напису №2261, виданого 16.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик Володимиром Вікторовичем, у зв`язку з частковим погашенням, щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 33 239,36 гривень.
Відповідно до Договору №142/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018, який міститься в матеріалах справи, ПАТ «ДельтаБанк» з однієї сторони, та ТОВ «Росвен Інвест Україна», з іншої сторони, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронних торгів № UA-EA-2017-12-21-000177-b від 16.01.2018 уклали Договір про відступлення новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору. Проте, вказаного Додатку, з якого б вбачалося, що в даному випадку ОСОБА_1 є боржником, суду не надано.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом Про нотаріат (далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами.
Так, в ст. 87 Закону передбачено, що виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо:
- подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;
- з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1).
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3).
Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку.
Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).
Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати:
- оригінал кредитного договору;
- засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
В даному випадку безспірність заборгованості, її розмір та складові для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена, як наприклад даними щодо сум отриманих у кредит коштів, їх повернення, нарахування та розрахунку боргу тощо.
Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги статей 87 та 88 Закону України "Про виконавче провадження" та пункту 3 Порядку.
Статтею 50 Закону України "Про нотаріат" передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідачем також не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Внесення змін до виконавчого напису або визнання його частково таким, що не підлягає виконанню, наприклад якщо суми грошового зобов`язання можуть бути змінені (зменшені), діючим законодавством не передбачено, тому виконавчий напис нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.
Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», суддя,
В И Р І Ш И В:
Позов - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 908,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн.
Копію рішення направити сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко