Постанова

Іменем України

23 травня 2022 року

м. Київ

справа № 592/5380/20

провадження № 61-3685св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Клінічний пологовий будинок пресвятої Діви Марії» Сумської міської ради,

третя особа: первинна профспілкова організація Комунального підприємства «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» Сумської міської ради,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 листопада 2020 року в складі судді Фоменко І. М. та постанову Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в складі колегії суддів: Собини О. І., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» Сумської міської ради (далі - КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії») та просила скасувати наказ № 207-ос від 30 березня 2020 року про її звільнення на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України; поновити її на посаді лікаря-акушера-гінеколога жіночої консультації та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 березня 2020 року по день ухвалення рішення у справі.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, щоз 01 квітня 1997 року по 31 березня 2020 року вона перебувала в трудових відносинах з КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії». Наказом відповідача № 207-ос від 30 березня 2020 року її звільнено з посади лікаря-акушера-гінеколога жіночої консультації з 31 березня 2020 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням чисельності працівників.

Вважала звільнення незаконним, оскільки відповідач порушив установлений законом порядок звільнення з роботи.

Зокрема зазначала, що Сумська міська рада, як власник (засновник) підприємства, не приймала рішення про скорочення чисельності працівників; перед звільненням відповідач не запропонував їй іншої вакантної посади на підприємстві та не врахував її переважного права на залишення на роботі. До того ж звільнення проведено без згоди профспілкового органу.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з дотриманням установленого законом порядку.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року й ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Підставами касаційного оскарження судових рішень зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 703цс15, від 23 березня 2016 року в справі № 6-2748цс15, постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року в справі № 607/83/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для вирішення справи, зокрема, не врахували, що рішення про скорочення чисельності штату працівників на підприємстві Сумською міською радою не приймалося, звільнення проведено без згоди профспілкового органу, у зв`язку з чим безпідставно відмовили в задоволенні позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

02 червня 2021 року справа № 592/5380/20 надійшла до Верховного Суду.

КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії»надіслало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що 01 квітня 1997 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації Сумського пологового будинку № 1, правонаступником якого є КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії».

15 січня 2020 року директором КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» Чирвою О. В. , у зв`язку зі зміною порядку і обсягів фінансування закладу в умовах реформування охорони здоров`я, з метою оптимізації штатної структури та необхідності скорочення витрат на заробітну плату, видано наказ № 10 «Про скорочення посад КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» СМР».

23 січня 2020 року КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» видано наказ № 47-ОС «Про попередження працівників про можливе вивільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва праці».

29 січня 2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про можливе звільнення з 31 березня 2020 року, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці.

На підставі наказу директора КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» «Про проведення аналізу роботи лікарів-акушерів-гінекологів жіночих консультацій» від 27 грудня 2019 року № 232, з метою встановлення показників якості надання медичної допомоги, на підприємстві проведено аналіз роботи лікарів-акушерів-гінекологів жіночих консультацій.

Згідно з рейтинговою таблицею за результатами вивчення результатів роботи (продуктивності праці), ОСОБА_1 отримала 17 місце з результатом - 108 балів. При цьому, з 31 штатних посад лікарів скороченню підлягали - 20.

27 лютого 2020 року КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» направило первинній профспілковій організації КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» список осіб, які скорочуються відповідно до наказу № 10 від 15 січня 2020 року, серед яких лікар-акушер-гінеколог ОСОБА_1

17 березня 2020 року первинна профспілкова організація КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» повідомила про відмову в наданні згоди на скорочення працівників, оскільки власник закладу не видав розпорядження (наказ) про реорганізацію та скорочення працівників закладу охорони здоров`я, що передбачено чинним законодавством України.

Згідно з довідкою КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» від 22 червня 2020 року № 1217/06/01-20, у період з 30 січня 2020 року по 31 березня 2020 року на підприємстві були вакантні наступні посади: 01 лютого 2020 року - лікар-епідеміолог, лікар-анестезіолог, сестра медична операційна операційного блоку, сестра медична відділення для неонатального догляду; 10 лютого 2020 року - сестра медична анестезіологічного відділення; 21 лютого 2020 року - сестра медична гінекологічного відділення; 22 березня 2020 року - молодша медсестра акушерського відділення; 28 березня 2020 року - сестра медична операційна операційного блоку.

13 лютого 2020 року, у зв`язку з можливим вивільненням, ОСОБА_1 було запропоновано наступні вакантні посади в КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії», а саме: сестра медична анестезіологічного відділення; сестра медична відділення для неонатального догляду; сестра медична операційна. Від запропонованих вакантних посад позивач відмовилася. Інші вакантні посади, які відповідали б кваліфікаційним вимогам позивача, на підприємстві були відсутні.

Наказом КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» № 207-ОС від 30 березня 2020 року ОСОБА_1 , лікаря-акушера-гінеколога жіночої консультації, звільнено з 31 березня 2020 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням чисельності працівників.

Згідно з актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № СМ8112/181/АВ від 29 травня 2020 року, складеного інспектором праці управління Держпраці у Сумській області Лисенко В. М., у ході інспекційного відвідування КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» зроблено висновок про відсутність порушень законодавства України під час проведення скорочення штату персоналу.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Відповідно до статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок урахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено статтями 42, 49-2 КЗпП України.

Так, згідно зі статтею 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Отже, при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Частиною першою статті 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема пунктом 1 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до частини сьомої статті 43 КЗпП України та частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Установивши, що в КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» дійсно відбулося скорочення штату та чисельності працівників, відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення, при звільненні позивача відповідач урахував кваліфікацію та продуктивність її праці, запропонував їй усі вакантні посади, які б вона могла виконувати, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, врахувавши також, що рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на звільнення позивача є необґрунтованим, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки судів не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.

Посилання в касаційній скарзі на те, що КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії», засновником якого є Сумська міська рада, не мало повноважень приймати рішення про скорочення чисельності працівників не заслуговують на увагу, оскільки такі дії відповідача відповідають статуту КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії», згідно з яким підприємство самостійно визначає та затверджує штатну чисельність.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Судові рішення в оскаржуваній частині відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко