Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа №711/6868/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

04 травня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», як правонаступник Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», як правонаступник Акціонерного товариства «Кредобанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.11.2019р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №CL-239807, за яким відповідачу було надано кредит у сумі 125713,25 грн., що підтверджується Меморіальним ордером №67993231 на суму 42615,18 грн., Меморіальним ордером № 67993234 на суму 52403,00 грн., Меморіальним ордером №67993236 на суму 5949,87грн., Меморіальним ордером №67993243 на суму 16772,10грн., Меморіальним ордером №67993239 на суму 7973,10грн. від 26.11.2019р. та виписками руху коштів по рахунках.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.2.1,2 Договору, позивач видає відповідачу кредит у розмірі 125713,25грн. до 25.11.2024р. на поточні потреби позичальника.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору).

Пунктом 6.1. Договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього.

Відповідно до п. 6.1. Договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені цим Договором та додатками до нього.

У випадках передбачених п.3.3. Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних- до сплати платежів за договором, про що письмово повідомляє позичальника (п.6.9 договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього Договору).

За положеннями пункту 6.10. Договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.6.9. Договору, усунути порушення умов кредитного договору вказаних у повідомленні (згідно із п.п.3.3.2., 3.3.3. Договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати плат за Договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмов повідомлення Банку (п.6.9. Договору).

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Договором позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальником на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 8.1. Договору за виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.

Позивач звертає увагу, що 22.11.2019 р. між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву № СL-239807 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 .

Між тим, у Анкеті-заяві № СL-239807 зазначено, що шляхом підписання цієї Анкети-заяви позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя.Вказує, що доказом того, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 є штамп та відомості, внесені 29.02.1996 р. у паспорті ОСОБА_1 . Крім того, позивач вказує, що при вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають із правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Зазначає позивач, що такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №205/5882/18 від 07.10.2020р.

В продовження обґрунтування своїх доводів, посилаючись на положення ст.ст.61,65 СК України, позивач зазначає, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

Тому, позивач вбачає наявність можливості залучити до даного спору солідарним відповідачем іншого з подружжя: чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В підсумку позивач додає, що на виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Отже, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, тож згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № CL-239807 від 26.11.2019р. станом на 16.08.2021р., загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором становить 155392,17грн., яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту - 116752,52 грн., суми заборгованості за відсотками 36369,65 грн.; понесені банком судові витрати 2270,00грн.

Таким чином, позивач просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № CL-239807 від 26.11.2019р. у розмірі 155392,17 грн., яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту - 116752,52 грн., суми заборгованості за відсотками 36369,65 грн.; понесені банком судові витрати 2270,00грн. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2330,88 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10% від ціни позову 15539,21 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 11.03.2022р. задоволено заяву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та залучено його до участі у справі як правонаступника позивача АТ «КРЕДОБАНК», адже до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором згідно Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №2 від 21.12.2021р., укладеного між вказаним товариством та АТ «КРЕДОБАНК».

В судове засідання представник АТ «Кредобанк», адвокат Павленко С.В., не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи.

Представник позивача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» Кашпур М.Л. в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи. У п.3 прохальної частини його заяви про залучення правонаступника від 05.02.2022р., просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, судом неодноразово повідомлялися про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву не подано.

Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 26.11.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-239807, про що нею підписано Анкету-заяву № CL-239807. Шляхом підписання цієї Анкети-заяви відповідач, як позичальник, підтверджує, що з умовами надання кредиту, викладеними у Пам`ятці клієнту ознайомлений, примірник Пам`ятки нею отримано.

Так, зі змісту Кредитного договору №CL-239807 від 26.11.2019р. вбачається, що АТ «КРЕДОБАНК» надало позичальнику кредит в сумі 125713,25грн. терміном на 60 місяців, строк повернення якого становить до 25 листопада 2024р. Процентна ставка по кредиту 35%, щомісячний платіж становить 5323,55грн., мета отримання кредиту рефінансування кредитів (а.с.22). Позичальником кредитні кошти фактично отримано, що підтверджується Меморіальним ордером №67993231 на суму 42615,18 грн., Меморіальним ордером № 67993234 на суму 52403,00 грн., Меморіальним ордером №67993236 на суму 5949,87грн., Меморіальним ордером №67993243 на суму 16772,10грн., Меморіальним ордером №67993239 на суму 7973,10грн. від 26.11.2019р. та виписками руху коштів по рахунках.

Крім того, в анкеті-заяві № CL-239807 від 22.11.2019 року, яка підписана особисто ОСОБА_1 , зазначено відомості і про її подружжя (чоловіка) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вказано, що позичальник проживає з подружжям та дітьми спільно (а.с.22). Той факт, що ОСОБА_1 є дружиною відповідача ОСОБА_3 підтверджується відомостями зі стр. 10 «Сімейний стан» її паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.29). Слід зазначити, що свідоцтво про шлюб чи інформація з Державного реєстру актів цивільного стану (одруження), суду надані не були.

При цьому, у матеріалах справи, в т.ч. і у договорі та анкеті-заяві, про яку йшлося вище, відсутні підтверджуючі відомості, що ОСОБА_3 , як подружжя позичальника, згоден на отримання ОСОБА_1 кредиту в сумі 125713,25грн. терміном на 60 місяців до 25 листопада 2024р., як вбачається зі змісту Кредитного договору №CL-239807 від 26.11.2019р.

Відповідно до п. 4.3 Договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Договору.

Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 41.19 % річних.

Пунктом 6.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і в терміни (п.2.3.).

Згідно п.6.3 Кредитного договору, позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум (ануїтетного платежу), розмір якого визначається п.6.2 Кредитного договору).

Відповідно до абз. 3 п. 6.3. Кредитного договору, позичальник доручає, а банк за дорученням позичальника щомісячно в кінцеву дату погашення щомісячного платежу, передбачену Графіком платежів, здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку в сумі щомісячного платежу. Щомісячний платіж вважається утриманим банком після його договірного списання банком з поточного рахунка. Грошові кошти, які на кінцеву дату погашення щомісячного платежу, відповідно до Графіку платежів, знаходяться на поточному рахунку та перевищують суму щомісячного платежу, можуть бути сплачені позичальником, як часткова або повна дострокова сплата заборгованості за кредитним договором, в порядку, передбаченому п.6.7 кредитного договору.

Черговість погашення заборгованості здійснюється за умов, передбачених п.6.6 кредитного договору.

Відповідно до п. 6.9 Кредитного договору, банк у випадках, передбачених п. 3.3 Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Відповідно до п.7.1 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором, позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі, розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі п.7.1 Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Згідно з п. 10.4 Договору шляхом підписання Кредитного договору, позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена, прийняла усі умови договору та зобов`язувалася їх виконувати. Проте, вона не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав позивача.

23.04.2021 року на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем (АТ «КРЕДОБАНК») направлено досудову вимогу №б/н щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем отримана 19.05.2021р., але повністю проігнорована (а.с.26).

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору №CL-239807 від 26.11.2019р., наданого позивачем до позовної заяви, станом на 16.08.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за кредитом становить 155392,17 грн., яка складається із: 116752,52 сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 36369,65 грн. сума заборгованості за відсотками. Даний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

Як зазначалося вище, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 11.03.2022р. задоволено заяву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та залучено його до участі у справі як правонаступника позивача АТ «КРЕДОБАНК», адже до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №2 від 21.12.2021р., укладеного між вказаним товариством та АТ «КРЕДОБАНК» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором №CL-239807 від 26.11.2019р. ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (, адреса: 04116, м.Київ, вул.Старокиївська, буд. 10, літ.И), сплатило в якості фінансування за відступлення прав вимоги АТ «КРЕДОБАНК» - 7892184,62грн. (а.с.182).

Так, у Витягу з Реєстру передачі прав вимоги, який є Додатком до вказаного вище Договору факторингу, наявна інформація, що відступлено право вимоги щодо кредитного договору №CL-239807 від 26.11.2019р., за яким позичальником (боржником) є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с.178).

Окрім того, необхідно вказати, що 21.12.2021р. між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір відступлення прав заставодержателя за Договорами застави за №9894, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О. (а.с.179-181). Зі змісту вказаного договору (п.2.1) вбачається, що у зв`язку з укладенням договору факторингу цедент одночасно відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває від цедента всі права заставодержателя за договорами застави.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На час розгляду справи кредитний договір № CL-239807 від 26.11.2019р. недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Суд погоджується, що станом на 16.08.2021р. загальна заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № CL-239807 від 26.11.2019р. становить 155392 грн. 17 коп. з огляду на викладене вище. Крім того,Ю відповідач не скористалася правом спростувати доводи позовної заяви та надати докази в обгрунтування своєї позиції.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За таких обставин, за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Тобто, подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном (п.п.50-52,61,65 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №14-712цс19 від 30.06.2020 року та підтверджений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 14-127цс20).

Крім того, необхідно вказати, що належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, виклавши її у постанові від 07.10.2020 року у справі № 205/5882/18 (провадження № 61-436св20).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ч.ч.1, 2 ЦК України).

Проте, в ході розгляду даної справи, судом встановлено відсутність у матеріалах справи підтвердження наявності письмової згоди відповідача ОСОБА_3 на отримання кредиту його дружиною ОСОБА_1 (відповідачем) саме в інтересах сім`ї. Анкету-заяву підписано відповідачем ОСОБА_1 одноосібно, при цьому зазначено відомості про наявність подружжя. Разом з тим, саме собі посилання в анкеті-заяві, що вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , а також наявність відповідної печатки у належному їй паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому Придніпровським РВ УМВС у Черкаській області, не свідчить про те, що кредит взято в інтересах сім`ї, а не на особисті цілі. Окрім того, як вбачається із напрацьованої судової практики повинна бути згода іншого з подружжя на вчинення правочину, про який йдеться, а відтак у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 слід відмовити.

Тож, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши заборгованість за кредитним договором № CL-239807 від 26.11.2019р. в сумі 153122,17 грн. з відповідача ОСОБА_1 , яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 116752грн. 52коп. та заборгованість за відсотками 36369грн. 65коп. В іншій частині слід відмовити.

Статтею 137 ЦПК передбачено порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем, крім інших вимог вказаних у позові, заявлено вимогу про відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10% від ціни позову, що становить - 15539,22 грн. В обґрунтування зазначених вимог, у матеріалах позову міститься ордер серії КС №573217 від 16.06.2020р. (а.с.36), договір про надання правової допомоги від 11.02.2019р. (а.с.37-38), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000531 від 30.11.2018р. (а.с.39), надані представником позивача адвокатом Павленком С.В. Проте, попри наявність у матеріалах справи перелічених документів, вбачається відсутність доказів, що саме адвокатом Павленко С.В. надавалися послуги саме позивачу щодо справи відносно боржника ОСОБА_1 , враховуючи вимоги п.14.11 Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019р.

Крім того, відсутні підтверджуючі дані, які свідчили б, про факт надання представником позивача послуг саме по даній справі, про які йдеться вище, а також їх отримання позивачем (АТ «КРЕДОБАНК») та здійснення їх оплати адвокату Акціонерним товариством «Кредобанк» за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15539,22 грн., стягнення яких є однією із заявлених позовних вимог.

Слід також зазначити, що позивачем не надано доказів, зокрема платіжних документів про оплату витрат на правничу допомогу адвоката позивачем, актів виконаних робіт/наданих послуг тощо. Крім того, не надано клопотання про застосування положень ч.8 ст.141 ЦПК України. Отже, в цій частині вимоги не підлягають до задоволення.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, сума сплаченого позивачем за платіжним дорученням № 34536728 від 24.06.2021р. судового збору становить 2270,00грн. Між тим, у п.2 прохальної частини позову вказана вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 2270,00грн., а також у п.3 прохальної частини позову зазначена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 2330,88грн. (без обґрунтування необхідності та підтвердження дійсної сплати вказаної суми). Тобто, власне прохальна частина позовної заяви двічі містить посилання про стягнення судового збору на користь позивача, що є неправомірним.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», як правонаступника АТ «Кредобанк», підлягає до стягнення судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 34536728 від 24.06.2021 (а.с.1).

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 509, 526, 543, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» (, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 6) , як правонаступник Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором CL-239807 від 26.11.2019р: заборгованість за тілом кредиту 116752грн. 52коп. та заборгованість за відсотками 36369грн. 65коп., судовий збір 2270грн. 00коп., а всього 155392грн. 17коп.

В іншій частині відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.05.2022.

Головуючий: С. М. Позарецька