Справа № 168/21/22
Провадження № 2/168/62/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюта А.В.,

секретаря судових засідань -Сулеви Н.С.,

за участю: представника позивача Ковальчук О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дубечненська сільська рада Ковельського району Волинської області, про відшкодування завданої шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (надалі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття останнім земельної ділянки, в розмірі 666,60 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Позов мотивований тим, що відповідно до наказу № 921-ДК від 10 грудня 2020 року «Про здійснення державного нагляду(контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» позивача здійснено перевірку щодо використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,02 га, яка знаходиться біля будинку відповідача за АДРЕСА_1 на території Дубечненської сільської ради Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача). За результатами перевірки встановлено факт самовільного використання ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки, що позивач вважає порушенням пункту б частини 1 статті 211 (самовільне зайняття земельних ділянок) ЗК України.

На підставі цього державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новіком Ю.Ф. стосовно відповідача ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2020 року № 921-ДК/0156/ПТ/04/01-20, з яким відповідач не погодився та відмовився від підпису.

18 грудня 2020 року державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новік Ю.Ф. стосовно відповідача ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення № 921-ДК/0149/По/08/01-20 . Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним за статтею 53-1 КУпАП, а саме в тому, що відповідач шляхом встановлення воріт із замком, самовільно зайняв частину земельної ділянки, яка знаходиться біля будинку відповідача за АДРЕСА_1 на території Дубечненської сільської ради Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача). На ОСОБА_1 інспектором Новіком Ю.Ф. накладено штраф у розмірі 170,00 грн.

На підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення (акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, протоколу про адміністративне правопорушення, акту обстеження земельної ділянки) позивачем відповідно до Порядку визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок визначеного постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" №963 від 25.07.2007 (далі - Методика), розраховано розмір заподіяної відповідачем шкоди в сумі 666,60 грн. (шістсот шістдесят шість гривень 60 копійок). Оскільки відповідач добровільно шкоду не відшкодував, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Старовижівського районного суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07 лютого 2022 року. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області 07 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 14 березня 2022 року.

Відповідач ОСОБА_1 04 лютого 2022 року надав відзив на позов.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначає, що звертався з позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області, в якому просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення № 921-ДК/0149/По/08/01-20 від 18 грудня 2020 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новіка Ю.Ф.

Рішенням від 22 березня 2021 року Луцького міськрайонного суду Волинської області постанову про накладення адміністративного стягнення № 921-ДК/0149/По/08/01-20 від 18 грудня 2020 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новіка Ю.Ф. було залишено без змін, а позовну заяву без задоволення.

Однак постановою від 20 травня 2021 року Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі 161/634/21 рішення від 22 березня 2021 року Луцького міськрайонного суду Волинської області було скасовано та прийнято нову постанову. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 921-ДК/0149/По/08/01-20 від 18 грудня 2020 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новіка Ю.Ф. А провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі 161/634/21 встановлено відсутність у його діях ознак об`єктивної та суб`єктивної ознак сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки). Тому вважає, що і відсутні підстави для відшкодування завданої шкоди. Отже, на думку відповідача, позов Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до нього, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дубечненська сільська рада Ковельського району Волинської області, про відшкодування завданої шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, є безпідставним.

Позивач Головне управління Держгеокадастру у Волинській області в порядку статті 179 ЦПК України надав відповідь на відзив. Зазначив, що матеріалами справи підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 самовільного зайняття ним земельної ділянки, його дії є винними та протиправними, а розрахунок заявлених до стягнення з відповідача на користь позивача збитків є обґрунтованим. Тому вважає що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, зазначених у поданому ним відзиві на позовну заяву. Окрім того зазначив, що відповідно до рішення Дубечненської сільської ради Ковельського (раніше Старовижівського) району від 17 лютого 1994 року йому було надано в користування земельну ділянку площею 0,23 га за адресою АДРЕСА_1 , якою він користується по даний час та сплачує податки. Сам проїзд, стосовно якого поданий позов, знаходиться на даній земельній ділянці, якою він користується.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Позовні вимоги позивача підтримує повністю.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Частинами 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень .Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Проаналізувавши доводи та думку представника позивача Ковальчук О.В., відповідача ОСОБА_1 , представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дубечненської сільської рада Ковельського району Волинської області, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області видало наказ № 921-ДК від 10 грудня 2020 року «Про здійснення державного нагляду(контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» та здійснило перевірку щодо використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,02 га, яка знаходиться біля будинку відповідача за АДРЕСА_1 на території Дубечненської сільської ради Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача). За результатами перевірки позивачем встановлено факт самовільного використання ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки, що вважає порушенням пункту б частини 1 статті 211 (самовільне зайняття земельних ділянок) ЗК України.

За змістом частини першої статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

На підставі цього державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новіком Ю.Ф. стосовно відповідача ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2020 року № 921-ДК/0156/ПТ/04/01-20, з яким відповідач не погодився та відмовився від підпису.

18 грудня 2020 року державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новік Ю.Ф. стосовно відповідача ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення № 921-ДК/0149/По/08/01-20 . Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним за статтею 53-1 КУпАП, а саме в тому, що відповідач шляхом встановлення воріт із замком, самовільно зайняв частину земельної ділянки, яка знаходиться біля будинку відповідача за АДРЕСА_1 на території Дубечненської сільської ради Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача). На ОСОБА_1 інспектором Новіком Ю.Ф. накладено штраф у розмірі 170 грн. (а.с.16-22).

На підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення (акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, протоколу про адміністративне правопорушення, акту обстеження земельної ділянки) позивачем відповідно до Порядку визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок визначеного постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" №963 від 25.07.2007 (далі - Методика), розраховано розмір заподіяної відповідачем шкоди в сумі 666.60 грн. (шістсот шістдесят шість гривень 60 копійок).

Рішенням від 22 березня 2021 року Луцького міськрайонного суду Волинської області постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 № 921-ДК/0149/По/08/01-20 від 18 грудня 2020 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новіка Ю.Ф. було залишено без змін, а позовну заяву відповідача без задоволення.

Проте постановою від 20 травня 2021 року Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі 161/634/21 рішення від 22 березня 2021 року Луцького міськрайонного суду Волинської області було скасовано та прийнято нову постанову. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 921-ДК/0149/По/08/01-20 від 18 грудня 2020 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Новіка Ю.Ф. А провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Апеляційною інстанцією зроблено висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки), у зв`язку з чим він не підлягає адміністративній відповідальності за цією статтею. Зазначені обставини встановлені у справі, в якій брали участь ті самі особи, а тому мають преюдиційне значення і не потребують доказування (а.с.53-62).

Тому суд висновує, що вина та протиправність дій відповідача ОСОБА_1 щодо самовільного зайняття ним земельної ділянки, орієнтовною площею 0,02 га, яка знаходиться біля будинку відповідача за АДРЕСА_1 на території Дубечненської сільської ради Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача) позивачем суду не доведена.

У пункті 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деяк питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз`яснено, що згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 №110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: - акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; - протокол про адміністративне правопорушення; - припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); - акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, всупереч вимогам чинного законодавства не надало суду доказів та не довело такого елементу деліктного правопорушення як вина відповідача, відтак, відсутні підстави для стягнення заявленої суми шкоди.

Бо згідно частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами статті 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Пунктом «б» частини 1 статті 211 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Делікт має такий склад: а) протиправна поведінка особи; б) шкода (збитки, упущена вигода); в) причинний зв`язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди.

Оскільки позивачем Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області вина та протиправність дій відповідача ОСОБА_1 щодо самовільного зайняття ним земельної ділянки не доведена, то суд висновує про безпідставність позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладене суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши зібрані докази, приходить до висновку, що вимоги Головного управлінням Держгеокадастру у Волинській області не знайшли свого підтвердження. А тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено в повному обсязі, то не підлягають відшкодуванню й понесені ним судові витрати.

На підставі викладено, керуючись статтями 15,16,1166 ЦК України,

статтями 125,126,152,156,157, 211, 212 Земельного кодексу України,

статтями 11,12, 13, 19, 76,77,81,82,83, 141, 259, 263-265,352,354,355 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дубечненська сільська рада Ковельського району Волинської області, про відшкодування завданої шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області,: 43021, м.Луцьк, вул.Винниченка,67 Волинська область; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Дубечненська сільська рада Ковельського району Волинської області,вул.Незалежності, 20 с.Дубечне Ковельський район Волинська область, 44412; .

Повний текст рішення складено 18 травня 2022 року

Суддя А.В.Малюта