Справа № 148/2375/21
Провадження №2/148/214/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.,

при секретарі Носулько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.1988 зборами уповноважених колгоспників (протокол №3) він був прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна с. Суворовське Тульчинського району, що підтверджується архівною довідкою.

Рішенням загальних зборів (протокол №1) від 09.02.1993 колгосп ім. Леніна було реформовано в КСП ім. Леніна.

08.03.1998 у зв`язку з розподілом було ще створено КСП "Мрія". Також КСП ім.Леніна було переіменовано в КСП "Суворовське".

Заяви про вихід з членів колгоспу чи КСП ім. Леніна та КСП "Суворовське" він не писав і не подавав, з членів колгоспу чи КСП він не був виключеним і питання про виключення його із членів колгоспу та КСП на загальних зборах не розглядалося. Протоколу загальних зборів про виключення його із членів колгоспу та КСП - немає.

09.02.1993 на зборах уповноважених членів КСП "Суворовське" було створено комісію по розпаюванню землі колективної власності та видачу сертифікатів на земельну частку, що є початком розпаювання земель КСП "Суворовське".

09.12.1995 КСП "Суворовське" було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ВН000063.

22.02.1996 на зборах членів КСП "Суворовське" було затверджено списки членів КСП "Суворовське", які мають право на отримання сертифікату на земельну частку (пай).

Розпорядженням №27-р Тульчинської районної державної адміністрації від 23.01.2003 було затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю колишнього колгоспу ім. Леніна та КСП "Суворовське". Розмір земельної частки (паю) в КСП "Суворовське" становить 2,0800 в умовних кадастрових гектарах.

Про те, що його не було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), він не знав. Так вийшло, що він жив в с.Суворовське, а на момент поділу підприємства працював в с.Білоусівці, де після поділу так і залишився працювати. Після поділу підприємства він отримав трудову книжку в КСП "Суворовське", але загубив її і ще деякі з нею документи. Знаючи, що він являвся членом колгоспу, він вважав, що земельний сертифікат йому було видано і він загубив його разом із трудовою книжкою. Тому через деякий час він звернувся в земельний відділ, щоб отримати дублікат земельного сертифікату. Але йому пояснили, що земельний сертифікат видається тільки один раз і дублікати не видаються. Тому він вирішив, що через втрату документів він втратив право на земельну частку. Але в 2021 році він випадково дізнався, що його не було включено до списків членів КСП "Суворовське" с. Суворовське на отримання сертифікату на земельну частку. А так як він був членом колгоспу, членом КСП, то мав право на земельну частку (пай) і мав право на отримання земельного сертифікату.

У відповідності до Указу Президента України № 702/95 від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Земельного кодексу України, він має право для отримання земельного паю, оскільки він не виходив з членів колгоспу ім. Леніна, КСП "Суворовське" та СТОВ "Мрія". Так як вирішити питання про внесення його до списків осіб на право отримання земельного паю в КСП "Суворовське" с. Суворовське іншим шляхом, як звернення до суду, він не може, тому вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Оскільки йому не було відомо про невнесення його до списків на право на земельну частку (пай), вчасно до суду він не звернувся, пропустивши строк звернення до суду по поважній причині, а тому він підлягає поновленню.

Просить поновити йому строк для звернення до суду про визнання за ним права на одержання земельної частки (паю) розпайованих земель КСП "Суворовське" та визнати за ним право одержання земельної частки (паю) в розмірі 2,0800 в умовних кадастрових гектарах, яка виділялася на момент розпаювання КСП "Суворовське" с. Суворовське Тульчинського району для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Тульчинської міської ради (колишньої Суворовської сільської ради) Тульчинського району Вінницької області.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Судові витрати просить залишити за ним.

Відповідач - представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання, згідно якого останній просить розглянути позов у відсутність у судовому засіданні представника Тульчинської міської ради за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно архівної довідки архівного відділу Тульчинської районної державної адміністрації від 01.12.2021 №1236 (а.с.20) в протоколі зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім.Леніна с.Суворовського від 28.12.1988 №3 значиться: "Слухали: про прийняття в члени колгоспу громадян. Вирішили: згідно поданих заяв, рекомендацій правління колгоспу прийняти у члени колгоспу громадян:... ОСОБА_1 ."

Рішення про звільнення та виключення з членів колгоспу ОСОБА_1 за 1988-1995 роки відсутнє.

Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю серії ВН 000063 від 09.12.1995 (а.с.5-8) відповідно до рішення Суворовської сільської Ради народних депутатів від 09.12.1995 №3 КСП "Суворовське" с. Суворовське у колективну власність було передано 3498,2 гектарів землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання.

Відповідно до копії протоколу №1 звітних зборів уповноважених колгоспу ім.Леніна с.Суворовського Тульчинського району Вінницької області від 09.02.1993 (а.с.32-39) вбачається, що серед іншого було також вирішено реорганізувати колгосп в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП), зберегти його попередню назву, а також за згодою колгоспників зберігти їх членство в колективному сільськогосподарському підприємстві.

Згідно копії витягу з протоколу №2 зборів уповноважених членів КСП "Суворовське" с.Суворовки від 09.02.1993 (а.с.9) вбачається, що було вирішено затвердити комісію по розпаюванню землі та видачу сертифікатів на земельну частку (пай).

Відповідно до копії витягу з протоколу №2 зборів уповноважених членів КСП "Суворовське" с.Суворовки від 22.02.1996 (а.с.10) вбачається, що було вирішено затвердити списки членів КСП "Суворовське", які мають право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай) в кількості 828 чол.

Згідно копії розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області від 23.01.2003 №27-р "Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю по СТОВ "Мрія" Суворовської сільської ради (а.с.11) вбачається, що п.1 було затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на землю, власникам сертифікатів - громадянам Суворовської сільської ради, з такими показниками: площа ріллі, що ділиться на земельні частки (паї) - 1584,42 га; кількість земельних часток (паїв) - 806 шт; середній розмір земельної частки (паю) - 1,96 га; вартість земельної частки (паю) -6714,27 грн. У п.2 було визначено передати у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та виготовити державні акти на право власності на землю громадянам в розмірах і по угіддям згідно додатку.

Згідно копії Додатку до розпорядження райдержадміністрації від 23.01.2003 №27-р списку громадян СТОВ "Мрія" Суворовської сільської ради, які отримують державні акти на право приватної власності на землю (а.с.12-19), позивач не значиться.

Згідно архівної довідки про реорганізацію колгоспу ім.Леніна с.Суворовське Тульчинського району Вінницької області архівного відділу Тульчинської районної державної адміністрації від 11.01.2022 №18 (а.с.29) вбачається, що на підставі рішення загальних зборів колгоспників ім.Леніна с.Суворовського від 09.02.1993, протокол №1, на основі Закону про колективне сільськогосподарське підприємство і Статуту сільськогосподарського підприємства, колгосп було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім.Леніна, яке являється правонаступником колгоспу ім.Леніна.

Відповідно до рішення загальних зборів КСП ім.Леніна с.Суворовське від 05.03.1998 сільськогосподарське підприємство реорганізовано та роз`єднано на два колективних сільськогосподарських підприємства: КСП "Суворовське" та КСП "Мрія".

Згідно архівної довідки про реорганізацію колгоспу ім.Леніна с.Суворовське Тульчинського району Вінницької області КУ "Тульчинський районний трудовий архів" Тульчинської районної ради Вінницької області від 10.01.2018 №5 (а.с.31) колгосп ім.Леніна с.Суворовське переіменовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім.Леніна протокол №1 від 30.01.1992.

Колективне сільськогосподарське підприємство ім.Леніна с.Суворовського у зв`язку з розподілом переіменовано в колективне сільськогосподарське підприємство "Мрія" с.Суворовське протокол №1 від 08.03.1998.

У зв`язку з реорганізацією колективного сільськогосподарського підприємства "Мрія" с.Суворовського переіменовано у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" протокол №1 від 26.01.2000.

У зв`язку з реорганізацією сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" переіменовано в приватне сільськогосподарське підприємство "Мрія" протокол №2 від 24.11.2003.

Згідно архівної довідки КУ "Тульчинський архів" Тульчинської міської ради від 06.12.2021 №420 (а.с.51) вбачається, що у книгах обліку трудового стажу та заробітку члена колгоспу ім.Леніна с.Суворовське Тульчинського району Вінницької області значиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виробив трудоднів та мав трудову участь в сільськогосподарському виробництві: за період з 1981 по 2007 рік - 1426 трудоднів.

Довідку, видану дирекцією СТОВ "Суворовське" с.Суворовське від 12.01.2022 № 3 (а.с.30), суд до у ваги не бере, так як вона містить виправлення, які не зазначені у довідці.

Відповідно до повідомлення відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.21), згідно державного реєстру станом на 01.01.2013 реєстр архівних примірників державних актів, книг записів про державну реєстрацію фізичних та юридичних осіб у відділі знаходиться архівний примірник державного акту на право колективної власності на землю, виданий колективному сільськогосподарському підприємству "Суворовське" с.Суворовське серія ВН 000063 від 09.12.1995, список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства відсутній.

Згідно технічної документації з паювання земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства "Суворовське" с.Суворовське Тульчинського району Вінницької області від 2000 року, паювання земель колективної власності було розпочате на підставі витягу з протоколу №2 зборів уповноважених членів КСП "Суворовське" від 09.02.1993.

Відомості щодо загальної площі земель запасу (рілля) на території Тульчинської міської ради за межами с.Суворовське відділу не відома.

Середній розмір земельної частки (паю) КСП "Суворовське" на території Суворовської сільської ради становить 2,0800 га.

Вартість земельної частки (паю) КСП "Суворовське" на момент розпаювання становить 6756,60 грн.

Середня нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Вінницькій області становить 27184 грн.

Частиною 2 ст.14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Порядок паювання земель) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У частині 9 ст.5 Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.22 Земельного КодексуУкраїни 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

У частині 2 ст.23 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Порядку паювання земель має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, на момент паювання земель КСП "Суворовське" та отримання ним державного акту на право колективної власності на землю позивач був членом КСП "Суворовське", а тому набув право на земельну частку (пай).

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів, що позивач був виключений з членів КСП "Суворовське" на час отримання підприємтвом землі.

Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку, що оскільки на час видачі КСП "Суворовське" державного акта на право колективної власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва, а саме 09.12.1995, позивач не був виключений в установленому законом порядку із членів КСП, то відповідно мав право на внесення його до списку осіб на розпаювання землі, однак не був включений до такого списку з невідомих причин.

Враховуючи те, що на час розгляду справи позивач позбавлений можливості отримати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), тобто підтвердити та реалізувати отримане ним право, а тому його право на пай підлягає визнанню судом.

Крім того, позивач пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його заяви, залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.14, 41 Конституції України, п.1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст.5, 22, 23 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ст. 3, 15, 317 ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з даним позовом.

Визнати за ОСОБА_1 право на одержання земельної частки (паю) в розмірі 2,0800 в умовних кадастрових гектарах, яка виділялась на момент розпаювання КСП "Суворовське" с.Суворовське Тульчинського району для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Тульчинської міської ради (колишньої Суворівської сільської ради) Тульчинського рйаону Вінницької області.

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: