Справа № 456/3721/18
Провадження № 2/456/125/2022
РІШЕННЯ

іменем України

12 травня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Черевата С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Навальковська М.М. про визнання недійсним договору іпотеки,

за участю:

представник позивача Маліцького Д.В.

представника відповідача АТКБ «Приватбанк» Гнатишак О.В.,-

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивачка) подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 23 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. за реєстровим номером 3099; визнати недійсним з моменту укладення договір про внесення змін до договору іпотеки, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 07 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. за реєстровим номером 1463.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що 23.07.2007 між ЗАТ КБ «Приват Банк», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. за реєстровим номером 3099. У відповідності до умов вказаного договору, ОСОБА_3 передав в іпотеку житловий будинок загальною площею 527,0 кв.м. з належними до нього спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,0766 кв.м., надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку. Зазначені об`єкти надані в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_2 , що випливають з кредитної угоди від 20.07.2007 № Е/V 2791.07.04.2008 між сторонами був укладений договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М., зареєстрований в реєстрі за № 1463. Звернула увагу, що в момент укладення вищезазначених договорів іпотекодавець ОСОБА_3 страждав на психічні розлади, а саме органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою, у зв`язку із чим звертався за допомогою до лікаря психіатра та проходив амбулаторне лікування за своїм місцем проживання в міській поліклініці №1 м. Нягань.

Представником відповідача АТ КБ «Приват Банк» - Гнатишак О.В. подано відзив на позовну заяву (а.с.40-41), в обґрунтування якого покликається на те, що 20.07.2007 між сторонами ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено угоду № Е/V 2791 на отримання кредиту у розмірі 350000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2014. Цими ж сторонами 26.07.2007 підписано договір про видачу траншу №Е/V 2791/1 на згадувану суму кредиту та додаток № 1 до кредитної угоди № 2791 від 20.07.2007 із графіком погашення кредиту та відсотків. Позичальником отримано в банку 350000, 00 доларів США, згідно видаткового касового ордеру № 1 від 26.07.2007. 17.03.2008 додатковою угодою № 1 до кредитної угоди №Е/V 2791 від 20.07.2007 сторонами п. 1.2 угоди викладено в наступній редакції: загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди становить 500000, 00 доларів США, а 14.04.2008 підписано договір про видачу траншу № Е/V 2791/2 на суму кредиту в розмірі 150000, 00 доларів США та додаток № 1 до кредитної угоди № Е/V 2791 від 20.07.2007 із графіком погашення кредиту та відсотків. Сума кредиту в розмірі 150000, 00 доларів США отримано позичальником за видатковим касовим ордером № 1 від 14.04.2008. 23.07.2007 в забезпечення виконання згадуваного зобов`язання між банком, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки за яким в іпотеку банку передане належне ОСОБА_2 на праві приватної власності майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,0766 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:004:0302; житловий будинок з належними до нього спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . 07.04.2008 сторонами підписано договір про внесення змін до договору іпотеки від 23.07.2007 за яким обумовили забезпечення зазначеним вище нерухомим майно виконання зобов`язання за кредитною угодою №Е/V 2791 від 20.07.2007 на загальну суму в розмірі 500000, 00 доларів США. Зазначив, що надана позивачем довідка № 2705 від 16.08.2013, про те що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався до лікаря психіатра за медичною допомогою з 2007 по 2008, діагноз: органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою та проходив амбулаторне лікування не може слугувати доказом заявленим вимогам та не стосується стану особи на момент вчинення правочину. Звернув увагу, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з позовом, оскільки такий слід рахувати із дати укладення договорів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Маліцький Д.В. просить позов задовольнити, з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 04.06.2019 ОСОБА_2 зазначив, що його батько ОСОБА_5 був хворим. У 2007 році він вів себе незрозуміло та неадекватно, розмовляв сам із собою, зникав на певний період невідомо куди, відповідно йому надавалось лікування, однак він втікав. В Російській Федерації батько перебував на обліку у лікаря психіатра, однак чи перебував батько на обліку в Україні йому не відомо. Оскільки потрібні були кошти, відповідно було укладені договори, однак те, що його батько не усвідомлював своїх дій йому було не відомо. Проти задоволення позову не заперечив.

Представник відповідача АТКБ «Приватбанк» - Гнатишак О.В. просить в позові відмовити, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковська М.М. в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі.

Заяви, клопотання учасників справи.

29.11.2018, 04.03.2019, 11.03.2019, 14.03.2019, 18.07.2019, 10.02.2022 представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» - Гнатишак О.В. подав на адресу суду клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції (а.с.26-27, 53-54, 59-61, 70-72, 75-76, 127-129, 201).

03.12.2018 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Маліцький Д.В. подав на адресу суду клопотання про виклик і допит свідків (а.с.31).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковська М.М. 06.03.2019, 18.09.2020, 28.02.2022 подала на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі (а.с.56, 175, 218).

18.04.2019 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Маліцький Д.В. подав на адресу суду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.99).

03.10.2019, 24.03.2022 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Маліцький Д.В. подав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.136-137, 222).

08.11.2019 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Маліцький Д.В. подав на адресу суду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.156).

12.11.2019 представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» - Гнатишак О.В. подав на адресу суду клопотання про надання ухвали суду від 08.11.2019 (а.с.161).

20.05.2020 на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що завідувачем відділенням судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ Гуцал В.Й. 12.05.2020 за вих. № 122, скеровано представнику позивачки ОСОБА_1 адвокату Маліцькому Д.В. рахунок для здійснення оплати за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.163).

19.06.2020 на адресу суду надійшов лист № 148 від 15.06.2020 з якого вбачається, що завідувачем відділенням судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ Гуцал В.Й. повідомлено, що оплата за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи не здійснена (а.с.165).

29.07.2020 суд скерував на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_6 копію листа КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 148 від 15.06.2020 (а.с.167).

27.08.2020 за вих. № 231 завідувачем відділенням судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ Гуцал В.Й. на адресу суду скеровано матеріали справи №456/3721/18, без проведення експертизи, у зв`язку з її не оплатою (а.с.168).

15.12.2021 за вих. № 40 завідувачем відділенням судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ Гуцал В.Й. на адресу суду повторно скеровано матеріали справи №456/3721/18, без проведення експертизи, у зв`язку з її не оплатою (а.с.192).

Процесуальні дії у справі.

24.09.2018 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 (а.с.18).

Ухвалою від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.19-20).

Ухвалами від 03.12.2018, 04.03.2019, 11.03.2019 доручено Шевченківському районному суду міста Львова забезпечити проведення відеоконференції у судовому засіданні (а.с.34-35, 55, 73).

Ухвалами від 15.03.2019, 18.04.2019 доручено Господарському суду Львівської області забезпечити проведення відеоконференції у судовому засіданні (а.с.77-78, 92-93).

Ухвалою від 18.04.2019 клопотання представника позивача ОСОБА_6 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження залишено без задоволення (а.с.86-87).

Ухвалою від 04.06.2019 доручено Сихівському районному суду м. Львова забезпечити проведення відеоконференції у судовому засіданні (а.с.111-112).

Ухвалами від 19.07.2019, 03.10.2019 доручено Галицькому районному суду м. Львова забезпечити проведення відеоконференції у судовому засіданні (а.с.130-131, 139).

Ухвалами від 03.10.2019, 10.02.2022 відкладено розгляд справи (а.с.138, 203).

Ухвалою від 08.11.2019 призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу (а.с.159-160).

Ухвалою від 03.09.2020 поновлено провадження у справі (а.с.169).

Ухвалою від 10.12.2020 клопотання представника позивача ОСОБА_6 про повторне скерування ухвали від 08.11.2019 для виконання в Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» задоволено (а.с.187-188).

Ухвалою від 29.12.2021 поновлено провадження у справі (а.с.195).

Ухвалами від 10.02.2022, 10.05.2022 клопотання представника відповідача АТ КБ «Приват банк» адвоката Гнатишак О.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено (а.с.204).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання відповідача ОСОБА_2 на 08.11.2019, 24.03.2022 по справі №456/3721/18 (а.с.154, 210).

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 10 серпня 1971 року міським бюро ЗАГС м. Стрия Львівської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 одружились 10 серпня 1971 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » (а.с.5).

Як вбачається з свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 15 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 215 (а.с.6).

Згідно відповіді в.о. головного лікаря міської поліклініки № 1 м. Нягань Аллагужин Р.Х. № 2705 від 16.08.2013, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався до лікаря психіатра за медичною допомогою з 2007 по 2008. Діагноз: органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою. Проходив амбулаторне лікування (а.с.7).

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Чернилевської М.М. від 16.10.2012 за вих. № 01-16/109, ОСОБА_1 повідомлено, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 заведено спадкову справу (а.с.8).

Відповідно до договору іпотеки від 23.07.2007, такий укладено між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (іпотекодавцями) та Закритим акціонерним товариство комерційний банк «Приват Банк» (іпокодержателем). Предметом цього договору є надання іпотекодавцями в іпотеку майна, зазначеного в п. 7 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 іпотекодавця-позичальника перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем-позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншим кредиторами іпотекодавців (п.1 договору). За цим цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця-позичальника, що випливають з кредитної угоди від 20 липня 2007 року № Е/У2791 з повернення кредиту у сумі 350000, 00 доларів США, що надається у формі крединої угоди, окремими траншами, на термін 84 місяців, до 21 липня 2014 року; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних, починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, згідно графіка погашення; сплати відсотків за користування кредитом у разі несвоєчасного погашення кредиту (частини кредиту) у розмірі 32 % річних від суми простроченої заборгованості по кредиту (сума погашення кредиту згіднографіка погашення); комісія за ведення кредитної справи згідно п.4.6 Кредитної угоди; сплата пені, у порядку та розмірі, визначених п. 6.1. Кредитної угоди; (п. 2 договору).В забезпечення виконання іпотекодавцем-позичальником зобов`язань за кредитною угодою іпотекодавці надають в іпотеку належне їм на праві приватної власності майно, а саме: земельну ділянку, цлощею 0,0766 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0302. Земельна ділянка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЛВ №056474, виданого Моршинською міською радою 03.08.2004 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів на право власності на земелю за №91; житловий будинок, з належними до нього спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 21.05.2007 Моршинською міською радою та зареєстрованого в електронному реєстрі власності на нерухоме майно 21.05.2007 за реєстровим №18919062 (п. 7 договору). Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 договору). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1 (іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно у випадку якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитною угодо, вони не будуть виконані), 18.8.2 (звернути стягнення на майно незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань кредитною угодою у випадках: порушення іпотекодавцем якого-небудь із зобов`язань, передбачених умовами кредитною угодою, порушення іпотекодавцем правил зміни предмету іпотеки, порушення іпотекодавцем якого-небудь із зобов`язань за цим договором, виявлення іпотекодержателем погіршення стану майна та, або зменшення вартості майна понаднормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності майна, встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитній угоді або в цьому договорі) цього договор, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі (п. 24 договору) (а.с. 9-11, 83-85).

Згідно договору про внесення змін до договору іпотеки від 07.04.2008, такий укладено між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (іпотекодавцями) та Закритим акціонерним товариство комерційний банк «Приват Банк» (іпокодержателем), за яким сторони обумовили забезпечення нерухомим майно виконання зобов`язання за кредитною угодою №Е/V 2791 від 20.07.2007 на загальну суму в розмірі 500000, 00 доларів США (а.с. 12-13).

Як вбачається з довідки наркологічного відділення Няганської окружної лікарні, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спостерігається порушення пам`яті та порушення здатності спілкування чи абстрагування (а.с. 100).

Згідно характеристики на охоронця «ЗОШ №1» м. Нягани Ханти-Мансійського автономного округу-Югрі Юровича Я.М., працюючого з 02.10.2002 по 27.03.2007 від 25.03.2010 за вих. № 232, ОСОБА_3 при виконанні своїх обов`язків проявляв безвідповідальність, зокрема міг без причини покинути робоче місце, накричати, образити людину, з`являвся на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння чи розпивав алкогольні напої (а.с. 101).

Як вбачається з карточки реєстрації ЖКГ 4, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_3 (а.с. 102).

Відповідно до довідки Няганської міської поліклініки № 939 від 30.12.2016, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався до лікаря психіатра за медичною допомогою з 2007 по 2008 з діагнозом: органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою та проходив амбулаторне лікування (а.с. 103).

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 від 06.07.2018, останній повідомив, що у 2007 році він працював оператором на АЗС за адресою АДРЕСА_4 . На той час заступником директора вищевказаної АЗС, працював ОСОБА_3 , який поводив себе дивакувато та з ним було досить складно працювати. Оскільки, ОСОБА_10 в процесі виконання завдань міг змінювати їх на інші, регулярно залишав в туалеті відкритим кран із водою; від усіх сторонився; під час розмови відводив очі. Стверджував, що якісь голоси говорять, що саме він має робити, що хтось його переслідує та хоче отруїти, тощо. Часто під час виконання спільної роботи, ОСОБА_3 , міг кричати, все залишити і десь поїхати. А також ОСОБА_3 повідомляв, що відлучається на кілька хвилин, а тим часом кудись зникав на тривалий час; міг тиждень не виходити на роботу, за що його і було звільнено (а.с. 104).

Як вбачається із нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_11 від 17.05.2018, останній повідомив, що у 2007 році він працював оператором на АЗС за адресою АДРЕСА_4 . На той час заступником директора вищевказаної АЗС, працював ОСОБА_3 ,який постійно забував виключати запалення на мікроавтобусі або фари, зривав перевезення вантажів; регулярно залишав відкритим кран з водою, постійно давав завдання, а потім їх міняв на інші; розмовляв сам з собою, інколи відмовлявся від виконання наказів директора, періодично виключав телефон і кудись зникав на кілька днів, за що його і було звільнено (а.с. 105).

Згідно розписки свідка ОСОБА_12 від 20.05.2018, остання повідомила, що ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_3 з 2000 року по 2007 рік та був її сусідом. ОСОБА_3 поводив себе дивно, влаштовував скандали, голосно розмовляв сам із собою, часто залишав включеною електроплиту, постійно все забував, не впізнавав знайомих людей (а.с. 106).

Як вбачається з розписки свідка ОСОБА_1 від 20.05.2018, остання повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 , проживав разом із нею в АДРЕСА_3 з 1996 року по 2008 рік. ОСОБА_3 дуже часто міняв роботу, вів себе грубо, виражався нецензурною лайкою, влаштовував скандали в тому числі із сусідами. Оскільки, в м. Нягань не було психіатричної лікарні, відповідно ОСОБА_3 проходив лікування в наркологічній клініці. Залишати ОСОБА_3 самого було небезпечно, оскільки він все забував (а.с. 107).

Згідно виписки завідувача 6 відділення МПЛ ОСОБА_13 , 07.08.1996 ОСОБА_3 поступив на стаціонарне лікування з діагнозом психопатія та виписаний 30.08.1996 (а.с. 108).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку оспорюванням правочину (договору іпотеки), дійсність якого заперечує позивач.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Згідност. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун. Сторона, яка знала про стан фізичної особи у момент вчинення правочину, зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану у зв`язку із вчиненням такого правочину.

За змістом цих норм, з врахуванням положення статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним.

У правовій позиції ВСУ у справі №6-2833цс16 зазначено, що відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

З правової позиції ВСУ у справі № 6-131цс14 вбачається, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно п. 16 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009, правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

Крім того, в узагальненні Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24.11.2008 розгляд вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так й інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент його укладення він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними. Проте в будь-якому випадку слід враховувати, що експертний висновок є не беззаперечним фактом, а одним із доказів, який повинен оцінюватись у сукупності з іншими доказами у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 23.07.2007 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (іпотекодавцями) та Закритим акціонерним товариство комерційний банк «Приват Банк» (іпокодержателем) укладено договір іпотеки. Предметом договору є надання іпотекодавцями в іпотеку майна, зазначеного в п. 7 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 іпотекодавця-позичальника перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем-позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншим кредиторами іпотекодавців (п.1 договору). За цим цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця-позичальника, що випливають з кредитної угоди від 20 липня 2007 року № Е/У2791 з повернення кредиту у сумі 350000, 00 доларів США, що надається у формі крединої угоди, окремими траншами, на термін 84 місяців, до 21 липня 2014 року; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних, починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, згідно графіка погашення; сплати відсотків за користування кредитом у разі несвоєчасного погашення кредиту (частини кредиту) у розмірі 32 % річних від суми простроченої заборгованості по кредиту (сума погашення кредиту згідно графіка погашення); комісія за ведення кредитної справи згідно п.4.6 Кредитної угоди; сплата пені, у порядку та розмірі, визначених п. 6.1. Кредитної угоди; (п. 2 договору). В забезпечення виконання іпотекодавцем-позичальником зобов`язань за кредитною угодою іпотекодавці надають в іпотеку належне їм на праві приватної власності майно, а саме: земельну ділянку, цлощею 0,0766 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0302.; житловий будинок, з належними до нього спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (п. 7 договору).

Окрім цього, сторонами укладено договір про внесення змін до договору іпотеки від 07.04.2008, за яким сторони обумовили забезпечення нерухомим майно виконання зобов`язання за кредитною угодою №Е/V 2791 від 20.07.2007 на загальну суму в розмірі 500000, 00 доларів США.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про що видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 15 червня 2012 року свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 .

Після смерті чоловіка позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 заведено спадкову справу приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М.

Суд звертає увагу, що в обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що в момент укладення договору іпотекодавець ОСОБА_3 страждав на психічні розлади, а саме органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою, у зв`язку із чим звертався за допомогою до лікаря психіатра та проходив амбулаторне лікування за своїм місцем проживання в міській поліклініці №1 м. Нягань та на підтвердження наведеного надала відповідь в.о. головного лікаря міської поліклініки № 1 м. Нягань Аллагужин Р.Х. № 2705 від 16.08.2013.

Слід зазначити, що підставою для визнання договору недійсним має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 18.08.2019 справа № 311/3823/15-ц, правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли немає законних підстав для визнання громадянина недієздатним, однак є дані про те, що в момент укладення правочину він перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове зворушення тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд призначає судово-психіатричну експертизу.

Розгляд вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так й інших доказів, які підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент укладення оспорюваного правочину громадянин не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що для визнання правочину недійсним з підстав, передбачених частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Саме такий правовий висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2018 року у справі № 404/4956/15-ц (провадження № 61-1294св18), від 25 липня 2018 року у справі № 416/13806/14 (провадження № 61-33508св18), від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19).

Справи про визнання правочину недійсним з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Суд звертає увагу, що доказів того, що ОСОБА_3 був визнаний недієздатним суду не надано, відповідно суд повинен вирішити чи в момент укладення оспорюваних договорів останній розумів значення своїх дій та міг керувати ними.

Слід зазначити, що за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 08.11.2019 призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, однак 20.05.2020 на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що завідувачем відділенням судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ Гуцал В.Й. 12.05.2020 за вих. № 122, скеровано представнику позивачки ОСОБА_1 адвокату Маліцькому Д.В. рахунок для здійснення оплати за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, а в подальшому 19.06.2020 на адресу суду надійшов лист № 148 від 15.06.2020 з якого вбачається, що оплата за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи не здійснена. 29.07.2020 суд скерував на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_6 копію листа КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 148 від 15.06.2020, однак 27.08.2020 за вих. № 231 завідувачем відділенням судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ Гуцал В.Й. на адресу суду скеровано матеріали справи №456/3721/18, без проведення експертизи, у зв`язку з її не оплатою. У зв`язку з наведеним ухвалою суду від 03.09.2020 поновлено провадження у справі.

Суд звертає увагу, що ухвалою від 10.12.2020 клопотання представника позивача ОСОБА_6 про повторне скерування ухвали від 08.11.2019 для виконання в Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» задоволено, однак 15.12.2021 за вих. № 40 завідувачем відділенням судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ Гуцал В.Й. на адресу суду повторно скеровано матеріали справи №456/3721/18, без проведення експертизи, у зв`язку з її не оплатою. Відповідно ухвалою від 29.12.2021 поновлено провадження у справі.

Суд неодноразово скеровував справу на експертизу з метою належного та об`єктивного розгляду справи, проте стороною позивача не здійснено жодних дій з метою проведення посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 .

Натомість стороною позивача надано копію довідки Няганської міської поліклініки № 939 від 30.12.2016, про те, що ОСОБА_3 , звертався до лікаря психіатра за медичною допомогою з 2007 по 2008 з діагнозом: органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою та проходив амбулаторне лікування; виписку завідувача 6 відділення МПЛ ОСОБА_13 , про те, що 07.08.1996 ОСОБА_3 поступив на стаціонарне лікування з діагнозом психопатія та виписаний 30.08.1996; довідку наркологічного відділення Няганської окружної лікарні, про те, що у ОСОБА_3 , спостерігається порушення пам`яті та порушення здатності спілкування чи абстрагування; відповідь в.о. головного лікаря міської поліклініки № 1 м. Нягань Аллагужин Р.Х. № 2705 від 16.08.2013, про те, що ОСОБА_3 , звертався до лікаря психіатра за медичною допомогою з 2007 по 2008, діагноз: органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою, проходив амбулаторне лікування.

З приводу поданих доказів суд звертає увагу, що такі не можуть свідчити про те, що ОСОБА_3 в момент вчинення спірних договорів не міг розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем надано довідки про те, що ОСОБА_3 , звертався до лікаря психіатра за медичною допомогою в м. Нягань, натомість оспорюваний договір укладено у м. Стрию 23.07.2007, і даних про те, що ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою в м. Стрию стороною позивача та відповідачем ОСОБА_2 не надано.

Також стороною позивача надано заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , розписки свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , про те, що ОСОБА_3 поводив себе неадекватно.

Окрім цього, надано характеристику на охоронця «ЗОШ №1» м. Нягани Ханти-Мансійського автономного округу-Югрі Юровича Я.М., працюючого з 02.10.2002 по 27.03.2007 від 25.03.2010 за вих. № 232, згідно якої ОСОБА_3 при виконанні своїх обов`язків проявляв безвідповідальність, зокрема міг без причини покинути робоче місце, накричати, образити людину, з`являвся на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння чи розпивав алкогольні напої.

З приводу поданих доказів суд також звертає увагу, що такі лиш говорять про безвідповідальне ставлення останнього до роботи, однак не свідчать про те, що ОСОБА_3 в момент вчинення спірних договорів не міг розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Суд звертає увагу, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору.

Суд також критично ставиться до твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що його батько ОСОБА_3 був хворим, вів себе не зрозуміло та неадекватно, проте він не знав чи батько усвідомлював свої дії в момент укладення договору, оскільки такі є суперечливими та не свідчать, що ОСОБА_3 в момент вчинення спірних договорів не міг розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що на час укладення спірного правочину ОСОБА_3 не міг усвідомлювати значення своїх дій, позивачем за час розгляду справи суду не надано.

Провівши системний аналіз доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту перебування ОСОБА_3 на момент укладення оспорюваного правочину в стані коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки доказів протилежного не надано.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю.

З огляду на ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Щодо клопотання представника відповідача АТКБ «Приватбанк» - Гнатишак О.В. про застосування строку позовної давності суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 261 цього ж Кодексу передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Згідно з ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Разом з цим, у ст. 268 ЦК України наведено перелік вимог, на які позовна давність не поширюється.

Проте, за змістом зазначеної норми, такий перелік не є вичерпним.

Так, ч. 2 ст. 268 ЦК України передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі.

Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред`явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

З огляду на викладене, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/20607/17 від 06 серпня 2021 року дійшов висновку, що позов про визнання недійсним договору іпотеки, зняття заборони відчуження та припинення обтяження є негаторним, що зумовлює застосування до спірних правовідносин ст. 391 ЦК України, а відтак, на позовні вимоги у цій справі позовна давність не поширюється.

У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що в клопотанні про застосування строків позовної давності слід відмовити, зважаючи на те, що даний позов є негаторним, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав.

Керуючись ст. ст. 626, 629, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання недійсним договору іпотеки від 23.07.2007 (реєстр № 3099) та про внесення змін до договору від 07.04.2008 (реєстр № 1463) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 травня 2022 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський