РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Паньшиної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась у суд з позовом до відповідача, ПАТ «ОТП Банк», треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Г.О., ОСОБА_2 , в якому просить визнати таким, то не підлягає виконанню виконавчий напис №1385 вичинений ПН ХМНО Чуприною Г.О. 06.05.2014року, щодо звернення стягнення заборгованості ПАТ«ОТП Банк» в сумі 962 708, 07 грн. на предмет іпотеки: квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог, зазначає, що нотаріусом вчинений виконавчий напис за відсутності безспірності заборгованості, яка в ньому зазначена.
Так, на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса у суді був наявний спір між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту № СгL-SМЕ700/160/2008 від 06.05.2008р.
Також у виконавчому написі нотаріуса зазначено про стягнення заборгованості на предмет іпотеки, в тому числі по відсоткам, які нараховані за період з 06.04.2013р. по 11.04.2021р., тоді як право на нарахування відсотків у банку припинилось з моменту звернення у суд із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту № СгL-SМЕ700/160/2008 від 06.05.2008р. , тобто з березня 2014р.
Крім того, в порушення положень ст. 61 КУ наявність рішення суду про стягнення заборгованості за договором кредиту № СгL-SМЕ700/160/2008 від 06.05.2008р. та виконавчого напису про стягнення заборгованості за тим самим договором кредиту на предмет іпотеки свідчить про подвійне стягнення заборгованості
Відповідач - АТ «ОТП Банк», у відзиві на позов та представник у судовому засіданні, проти заявлених вимог заперечував, з підстав її недоведеності . Крім того, просив застосувати трирічний строк позовної давності, оскільки позивач про наявність оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса дізналась 21.07.2014р. коли отримала постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №1385 від 06.05.2014р., щодо звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки: квартири за адресою АДРЕСА_1 ,
Третя особа - ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги.
Третя особа, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Г.О у судове засідання не з`явилась, заперечень проти позову не надала. За даними Міністерства юстиції України у 2021р. анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Чуприни Г.О.
Судом ухвалами відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відмовлено в задоволені клопотання про залучення у якості третьої особи Відділ примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області, призначено справу до судового розгляду.
Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 06.05.2008 року між ОСОБА_1 (позичальником) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (кредитором) був укладений договір про надання кредитної лінії № СгL-SМЕ700/160/2008, відповідно до умов якого позичальнику надано кредитну лінію з лімітом 137000 доларів США на термін до 0505.2013р., зі сплатою відсотків в розмірі 13,99% + FIDR. Надалі, до зазначеного кредитного договору вносились зміни шляхом укладення додаткових договорів - № 1 від 24.09.2010 року, № 2 від 06.12.2011 року, № 3 від 06.11.2012 року, № 4 від 04.07.2013 року, № 5 від 08.07.2013 року, якими змінювалась відсоткова ставка, графік погашення та кінцева дата погашення кредитних коштів, відсотків 05.06.2020р., згідно із встановленим графіком.
В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № Сг1-8МЕ700/160/2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено два договори іпотеки:
-№ РМ-8МЕ700/160/2008 від 06.05.2008р., предметом якого є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. В подальшому був укладений додатковий договір № 1 від 06.12.2011р. до зазначеного договору іпотеки;
- № РМ-8МЕ700/160/2011/2 від 06.12. 2011 р., предметом якого є квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О.
Згідно ст. 6 договору іпотеки № РМ-8МЕ700/160/2011/2 від 06.12. 2011 р., іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплата іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов`язань за ст. 5 цього договору; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір іпотекодежателя: за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; позасудовому порядку; в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Також, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № СгL-SМЕ700/160/2008, 06.05.2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» укладено договір поруки № СК-8МЕ700/160/2008, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Надалі, до договору поруки вносилися зміни шляхом укладення додаткових договорів № 1 від 24.09.2010 року, № 2 від 06.12.2011 року, договору № 3 від 06.11.2012 року, № 4 від 08.07.2013 року.
Укладання зазначених договорів, отримання кредитних коштів сторонами та третьою особою визнається та не оспорюється.
Згідно статуту банку від 10.02.2022р. (який мається в загальному доступі) Акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк».
Зазначений виконавчий напис нотаріуса пред`явлений банком до примусового виконання до виконавчої служби.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), в редакції на час вчинення виконавчого напису.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 Порядку.
Так, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Пунктом 1 Переліку документів (в редакції на час вчинення виконавчого напису нотаріуса) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення на предмет застави подаються наступні документи - оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Як встановлено судом, діяльність приватного нотаріуса ХМНО Чуприни Г.О. припинена, шляхом анулювання її свідоцтва. За відомостями Харківського обласного Державного нотаріального архіву документи на зберігання до архіву до нотаріуса Чуприни Г.О. не надходили. Клопотань про витребування документів суду у встановленому законом порядку ( в підготовчому судовому засіданні або в судовому із клопотання про поновлення строків ) не заявлялось, тому суд враховуючи засади цивільного судочинства змагальність та диспозитивність розглянув заявлений позов в межах поданих доказів.
В обґрунтування наявності спору про зазначену у виконавчому написі нотаріуса суму позивач посилається на наявність спору в суді про стягнення заборгованості за кредитним договором № СгL-SМЕ700/160/2008 .
Судом встановлено, що 26.02.2014р. ПАТ «ОТП Банк» звернувся у Київський районний суд м.Харкова (згідно внутрішньої програми Д3) із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту № СгL-SМЕ700/160/2008 від 06.05.2008р., справа №640/3199/14
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.05.2014р., залишеним без змін апеляційною інстанцією, позовні вимоги банку були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за договором кредиту № СгL-SМЕ700/160/2008 від 06.05.2008р., яка виникла станом на 21.02.2014р., в сумі 80952,53 дол. США, з яких 74370,78 заборгованість за кредитом, 6581,75 дол. США заборгованість за відсотками, 144,64 грн. заборгованість за пенею.

Згідно правової позиції висловленої у постанові ВП ВС № 305/2082/14-ц від 15.01.2020р. - вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат» слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

Таким чином, наявність у суді позову про стягнення заборгованості за кредитним договором не є в даному випадку підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також, суд зазначає, що в даному випадку відсутнє і подвійне стягнення , оскільки здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством (правова позиція ВП ВС від 18.09.2018р. N 921/107/15-г/16 )

З огляду на відсутність доказів виконання позивачем, як позичальником та третьою особою, як поручителем, зобов`язань за кредитним договором № СгL-SМЕ700/160/2008 , наявності простроченої заборгованості, умов договору кредиту та іпотеки, були наявні підстави для вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки .

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 05.06.2020р.

Відтак, у межах строку кредитування до 05.06.2020 року позичальник або поручитель мали, зокрема, повертати банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, а також у постанові ВС у справі № 263/5853/13-ц. від 19 лютого 2020 року.

Судом встановлено та визнано сторонами, що позивач порушувала умови договору кредиту, щодо сплати щомісячних платежів, внаслідок чого у банку виникло право на дострокове повернення усієї суми кредиту, відсотків чим банк і скористався звернувшись 26.02.2014р. із відповідними вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у суд.

З урахуванням наведених положень закону та правових позицій ВС, саме з 26.02.2014р. банк втратив право нараховувати відсотки за договором кредиту № СгL-SМЕ700/160/2008, однак у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса період нарахування відсотків зазначений до 11.04.2014р., що свідчить про відсутність безпірності вказаної у виконавчому написі суми, щодо відсотків за період з 26.02.2014р. до 11.04.2014р. та є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257, 260, 261, 267 ЦК України Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідач заявив про застосування трирічного строку позовної давності, з тих підстав, що перебіг такого строку почався з липня 2014р., коли позивач отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.

З наданих матеріалів вбачається, що банк 08.05.2014р. подав заяву до Київського відділу ДВС ХМУЮ про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 06.05.2014р. , вчиненого приватним нотаріусом ХМНО Чуприною Г,О, на договорі іпотеки № РМ-8МЕ700/160/2011/2 від 06.12. 2011 р..

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу ДВС ХМУЮ Марченко від 13.06.2014р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню оспорюваного виконавчого напису нотаріуса та надіслана 21.07.2014р. копія вказаної постанови боржнику ОСОБА_1 , що підтверджується копією фіскального чеку.

ОСОБА_1 отримала вказану постанову 29.07.2014р., за адресою: АДРЕСА_3 ( яка також зазначена ОСОБА_1 у позовній заяві) що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.99 Правил надання поштового зв`язку , затверджених Постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції на липень 2014р.) рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

За положенням п.106 Правил надання поштового зв`язку , затверджених Постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції на липень 2014р.) під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Враховуючи наведене на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повертається відправнику підпис ставить одержувач лише при наявності позначки «Вручити особисто" або "Судова повістка", в інших випадках про отримання особою рекомендованого поштового відправлення працівник поштового зв`язку зазначає прізвище особи яка його отримала.

В рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження працівником поштового зв`язку на бланку зазначено, що воно вкручено особисто ОСОБА_3 . Позначки "Вручити особисто" або «Судова повістка» на бланку відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 була обізнана про вчинення виконавчого напису нотаріуса №135 від 06.05.2014р. про звернення стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно-квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , за рахунок коштів отриманих від реалізації вищезазначеного майна, задовольнити вимоги ПАТ «ОТП БАНК» у сумі 962708,07 грн. - з 29.07.2014р. та саме із вказаної дати мала право ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження, отримати копію виконавчого напису у нотаріуса, звернутися до банку про отримання копії відповідних документів, однак відповідні дії почала вчиняти лише у 2021 році..

З урахуванням наведеного позивач про порушення свого права могла довідатися починаючи з 29.07.2014р., тому з урахуванням положень ст. 253 ЦК України, строк позовної давності для звернення у суд із даним позов почав свій перебіг з 30.07.2014р.

До суду із даним позовом позивач звернулась у червні 2021 року, тобто із пропуском трирічного терміну позовної давності.

Відповідного обґрунтованого клопотання із доказами поважності причин пропуску строку позовної давності, суду не заявляла хоча відповідне право судом роз`яснювалось під час судового розгляду.

За наявності спливу строку позовної давності, відсутності поважних причин його пропуску та відповідної заяви відповідача, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 43, 81, 82, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

вирішив :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.