г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5021/21
Номер провадження 2/213/667/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

за відсутності сторін,

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №213/5021/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2020 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім примусового стягнення аліментів відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає. Дохід позивача повністю витрачається на щоденні потреби її та доньки: придбання одягу та продуктів харчування, медикаментів, оплату комунальних послуг та за дитячий садок. Позивач несе додаткові витрати на дитину, яка з вересня 2021 року почала відвідувати курс підготовки до школи «ІТ studio Happy Code». Витрати на розвиток дитини за період з липня 2018 року по жовтень 2021 року склали 10877,20 грн., на лікування хронічних захворювань за період з жовтня 2018 року по вересень 2021 року 6027,85 грн., на одяг для дитини за період з грудня 2018 року по жовтень 2021 року витрачено 8345,58 грн.

Відповідач працює офіційно в ПРАТ «ІНГЗК», має постійний дохід, окрім того підробляє таксистом. Вважає, що останній має можливість оплачувати додаткові витрати на дитину та просить стягнути з нього одноразово 25250,63 грн.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, будь - яких заяв про розгляд справи в його відсутність, відзиву на позов не надав. Не виявив бажання участі у судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, хоча суд надавав таку можливість.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано, що видно із рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2018 (а.с.6).

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2020 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , за судовим наказом від 12.10.2018, з 1/4 до 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с.8-9).

За розрахунком позивача витрати на предмети розвитку здібностей дитини (оплату за дитячий садок, придбання канцелярських товарів для дитини, розмальовок, ігрових наборів та інших іграшок) за період з липня 2018 року по жовтень 2021 року склали 10877,20 грн; на одяг для дитини за період грудня 2018 року по жовтень 2021 року витрачено 8345,58 грн; на ліки для дитини за період з жовтня 2018 року по вересень 2021 року 6027,85 грн (а.с.10-16).

Із копії довідки №3 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, виданої 14.02.2020 видно, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 06.02.2020 по 14.02.2020 у зв`язку з доглядом за хворим членом сім`ї віком 3 роки 7 міс., яка хворіла на гострий бронхіт (а.с.87).

Згідно розрахункової квитанції №002196 від 24.06.2020 було придбано самокат вартістю 1460 грн. (а.с.36).

Позивачем здійснено оплату за курс підготовки до школи за дитину ОСОБА_3 за жовтень 2021 року в сумі 700 грн. (а.с.62).

На аркушах справи 17-35, 37-61, 63-65 містяться квитанції про здійснення батьківської плати за відвідування дитиною дитсадку, придбання канцелярських товарів, розмальовок, книг, розвиваючих наборів, іграшок.

Із ксерокопії аркушів з медичної картки (а.с.82-86, 88,89), видно, що позивач зверталась до лікаря із скаргами на захворювання дитини. Лікарем було призначено відповідне лікування.

Придбання ліків та медичних препаратів підтверджується квитанціями, що знаходяться на аркушах справи 66-81.

На аркушах справи 90-97,99,101-104 містяться квитанції про придбання одягу та взуття для дитини.

Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Судом встановлено, що з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому їх розмір, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 СК України суд приходить до висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (аналогічне зазначено в постанові ВС від 26.06.2018 року у справі № 501/5060/15).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Такі додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Так позивачем на обґрунтування своїх вимог про стягнення понесених додаткових витрат на дитину надано квитанцію про оплату за курс підготовки до школи ОСОБА_5 за жовтень 2021 року в розмірі 700 грн. (а.с.62), що підтверджує понесені втрати на оплату вказаних курсів, пов`язаних з розвитком здібностей дитини, її додаткового навчання.

Також позивачем доведено, що у зв`язку із захворюванням дитини, вона несла додаткові витрати на придбання ліків, а тому вимоги про стягнення понесених витрат на лікування хронічних захворювань в розмірі 6027,85 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 77, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Встановлено, що позивач отримує аліменти на дитину, що є коштами на її утримання, за рахунок яких передбачається забезпечення дитині базових матеріальних умов для життя, оплату харчування, придбання одягу, предметів харчування, шкільного (канцелярського) приладдя.

Враховуючи викладене, витрати позивача на оплату послуги батьківська плата за відвідування донькою дитячого садка, витрати на придбання канцелярського приладдя та іграшок, самокату, одягу, на підтвердження яких надано позивачем квитанції (а.с.17-61,63-65, 90-97,99,101-104), суд не приймає до уваги, оскільки такі витрати є поточними та не можуть вважатися додатковими в розумінні ст. 185 СК України, так як не викликані особливими обставинами.

Квитанції на аркушах справи 98, 100,105-106 суд не може прийняти до уваги як належний доказ, оскільки вони не містить необхідних даних, з яких суд може дійти висновку про понесені додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами.

Клопотань про витребування інших доказів позивачем не заявлялось, про наявність доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою не зазначалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним понесення позивачем додаткових витрат на доньку ОСОБА_3 в загальному розмірі 6727,85 грн.

Інших доказів, які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, на підтвердження викладених в позові обставин, стосовно понесених додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 185 СК України, суду не надано.

Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого Сімейним кодексом України, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що доказів про розмір доходів сторін суду не надано, витрати на дитину в тому числі додаткові, повинні нести обоє батьків, виходячи також з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину в розмірі 3363,93 гривень - половина від сплаченої та підтвердженої позивачем суми.

В стягненні додаткових витрат на дитину в розмірі 21886,70 грн. слід відмовити. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, а вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 120,96 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 180, 182, 185 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 263-265, 274, 279, 280- 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 3363 (три тисячі триста шістдесят три) гривні 70 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 120 (сто двадцять) гривень 96 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення 09 травня 2021 року.

Суддя В.В.Мазуренко