Справа № 713/398/22
Провадження №2/713/158/22
РІШЕННЯ

іменем України

18.05.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою є ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до відповідача ОСОБА_2 , де третьою особою є ОСОБА_3 .

Просить стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 , двадцяти трьохрічного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

З ОСОБА_2 перебувала у офіційно зареєстрованому шлюбі з 29.11.2003 року, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2016 року розірвано. Від шлюбу є син, який на даний час повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з 05.11.2015 року і досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років та стягнення аліментів припинилося.

На даний час ОСОБА_3 є студентом I курсу Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича, курсу спеціальність «Історія та археологія» факультету історії, політології та міжнародних відносин денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.

Оскільки син навчається на денній формі навчання, то він не має можливості працювати та забезпечувати себе самостійно, у зв`язку з цим потребує допомоги на проїзд, придбання приладдя для навчання, літератури, одягу, інше. ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу, адже є особою працездатного віку, є здоровим, має постійну роботу. ОСОБА_2 відмовляється надавати добровільно таку матеріальну допомогу.

Зазначила, що на даний час не працює, перебуває на обліку у Вижницькому районному центрі зайнятості, має на утриманні сина, який навчається та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяви та клопотання.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи надав повідомлення про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи скерував до суду письмові пояснення щодо позову, в яких зазначив, що позовні вимоги позивачки підтримує та просить їх задовольнити. Зазначає, що дійсно навчається та потребує матеріальної допомоги, оскільки немає будь-яких джерел доходів. Розгляд справи просить здійснювати без його участі.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2016 року розірвано.

Від шлюбу у сторін є повнолітній син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 09.03.2004 року.

На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивачкою надано наступні докази.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.03.2016 року згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з 05.11.2015 року і досягнення дитиною повноліття.

Довідка факультету історії, політології та міжнародних відносин Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича №04 від 17.01.2022 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 є студентом I курсу, спеціальність «Історія та археологія» факультету історії, політології та міжнародних відносин денної форми навчання Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича, на державній основі, календарний термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.

Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №31 від 24.01.2022 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 з чоловіком, сином та дочкою проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Проживає сім`я в орендованому будинку, в задовільних матеріально-побутових умовах, заявниця на даний час не працює, перебуває на обліку в РЦЗ, чоловік ОСОБА_3 працює у приватного підприємця, син ОСОБА_3 навчається в ЧНУ на 1-му курсі, перебуває на утриманні матері, дочка відвідує дитячу установу, господарства та земельної ділянки немає.

Мотиви суду та застосовані норми права.

Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до припинення його навчання.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони спору. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

На підставі викладених обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 18.02.2022 року і на період його навчання, та не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Такий визначений розмір стягнення буде відповідати вимогам справедливості та розумності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 гривень.

На підставі ст.ст.182, 184, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 275-279, 354, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18.02.2022 року і на період його навчання, та не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір в сумі 992 (Дев`ятсот дев`яності дві) гривні 40 (сорок) копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрована та проживає АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суддя Іван КИБИЧ