Постанова

Іменем України

10 травня 2022 року

м. Київ

справа № 573/631/21

провадження № 61-557св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра-06»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра-06» на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 19 серпня 2021 року у складі судді Черкашиної М. С. та постанову Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Кононенко О. Ю., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра-06» (далі - ТОВ «Довіра-06») про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Позовна заява мотивована тим, що вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5636 га з кадастровим номером :08:009:1146 та площею 5,0636 га з кадастровим номером :08:009:0811, які розташовані на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

За життя спадкодавець уклала договори оренди зазначених земельних ділянок з ТОВ «Довіра-06» строком до 31 грудня 2038 року.

За умовами договорів (пункт 4.7) у разі несплати орендної плати у строки, визначені цими договорами, справляється пеня у розмірі 0,02% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Орендна плата повинна виплачувалася готівкою.

Зазначала, що після оформлення спадщини вона декілька разів зверталась в письмовій формі до відповідача з проханням виплатити заборгованість по орендній платі за 2019-2020 роки та з вимогою про розірвання договорів з цих підстав, на що відповідь так і не отримала.

Посилалася на те, що згідно з умовами договору від 01 листопада 2015 року сума невиплаченої орендної плати за вказаний період становить 33 500,61 грн з урахуванням пені.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТОВ «Довіра-06» на її користь заборгованість по орендній платі та пені в розмірі 33 500,61 грн, розірвати договори оренди земельних ділянок з підстав систематичної невиплати відповідачем орендної плати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 19 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки з додатковими угодами, укладений 01 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Довіра-06», зареєстрований у Реєстраційній службі Білопільського районного управління юстиції Сумської області, номер запису про речове право 12251009, дата і час державної реєстрації 27 листопада 2015 року 11:59:42, державний реєстратор Яценко І. М. (рішення про державну реєстрацію № 26533551 від 27 листопада 2015 року 12:03:44) щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :08:009:0811, площею 5,0636 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Сумської області.

Розірвано договір оренди земельної ділянки з додатковими угодами, укладений 01 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Довіра-06», зареєстрований у Миколаївській селищній раді Білопільського району, Сумської області, номер запису про речове право 20604889, дата і час державної реєстрації 23 травня 2017 року 12:43:08, державний реєстратор Терещенко В. О. (рішення про державну реєстрацію № 35379715 від 26 травня 2017 року 09:09:42) щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :08:009:1146, площею 0,5640 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Сумської області.

Стягнуто з ТОВ «Довіра-06» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі та пені у розмірі 33 500,61 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що ТОВ «Довіра-06» допустило систематичну несплату орендної плати за 2019, 2020 роки, що є підставою для розірвання договорів оренди землі та задоволення вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за орендною платою з урахуванням пені.

Районний суд відхилив посилання відповідача на те, що ним було проведено нарахування орендної плати, проте орендодавець ОСОБА_2 померла, а спадкоємці не зверталися за її отриманням до моменту звернення із вказаним позовом до суду. Крім того, суд не взяв до уваги твердження щодо відсутності в діях відповідача ознак систематичності порушень, та посилання на те, що право на земельні ділянки за позивачем зареєстровано у 2019 році, проте остання до даного часу не надала платіжних реквізитів для виплати орендної плати, оскільки позивач письмово зверталися до орендаря щодо проведення з нею розрахунку, де зазначала свої дані, але відповідач посилаючись на потребу укласти новий договір оренди, не виконав свого зобов`язання.

Суд першої інстанції вважав, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним умов договорів оренди землі від 01 листопада 2015 року та 01 січня 2016 року, а саме виплати орендної плати спадкоємцю ОСОБА_1 , що є істотною умовою договору.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Довіра-06» залишено без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 19 серпня 2021 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про істотне порушення ТОВ «Довіра-06» умов договорів оренди землі від 01 листопада 2015 року та від 01 січня 2016 року, яке полягає у систематичній несплаті орендної плати, наслідком чого є розірвання договорів оренди та задоволення заявленої вимоги про стягнення з орендаря заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 01 листопада 2015 року у розмірі 33 500,61 грн, з яких 15 884,59 грн - заборгованість з орендної плати за 2019 рік, 15 884,59 грн - заборгованість з орендної плати за 2020 рік, 1 159,58 грн - пеня за період з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року (365 днів прострочення), 571,85 грн - пеня за період з 01 січня 2021 року по 01 квітня 2021 року (90 днів прострочення).

Суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача про неповідомлення позивачкою орендаря про набуття права нею власності на землю у порядку спадкування, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «Довіра-06», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Білопільського районного суду Сумської області від 19 серпня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ТОВ «Довіра-06» мотивована тим, що дії позивача щодо розірвання оспорюваних договорів оренди земельних ділянок є зловживанням правом з наміром завдання шкоди ТОВ «Довіра-06». При цьому зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення повідомлення про зміну власника земельної ділянки шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Посилається на те, що банківський рахунок для зарахування коштів орендної плати, наданий позивачем, був закритий 31 жовтня 2019 року ще до моменту набуття нею права власності на земельні ділянки.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ТОВ «Довіра-06» вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 та постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 920/145/18, від 30 червня 2020 року у справі № 545/262/18, від 09 грудня 2020 року у справі № 326/1656/18, від 30 березня 2021 року у справі № 902/526/19, від 23 вересня 2021 року у справі № 683/832/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також ТОВ «Довіра-06» вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відзив на касаційну скаргу учасник справи не подав.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У січні 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У лютому 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 травня 2022 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01 листопада 2015 року ОСОБА_2 передала в строкове платне користування ТОВ «Довіра-06» земельну ділянку з кадастровим номером :08:009:0811 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,0636 га ріллі, розташовану на території Павлівської сільської ради, з урахуванням додаткової угоди від 01 січня 2017 року на строк до 31 грудня 2038 року. Вказаний договір зареєстрований Реєстраційною службою Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис № 26533551 від 27 листопада 2015 року (а. с. 23-29).

01 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Довіра-06» укладено договір оренди земельної ділянки, на підставі якого орендар передала товариству в оренду належну їй земельну ділянку площею 0,5640 га, з кадастровим номером :08:009:1146 з продовженим на підставі додаткової угоди строком до 31 грудня 2038 року. Вказаний договір зареєстрований у Миколаївській селищній раді, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №20604889 від 23 травня 2017 року (а. с. 30-38).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а. с. 16).

На підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідчених 07 листопада 2019 року державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л. Б. та зареєстрованих в реєстрі за № № 699, 700, ОСОБА_1 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2 земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5636 га з кадастровим номером :08:009:1146 та площею 5,0636 га з кадастровим номером :08:009:0811, які розташовані на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-СМ № 005452 (а. с. 14-15, 17-19, 21).

07 листопада 2019 року право власності на вказане спадкове майно: земельні ділянки площею 0,5636 га з кадастровим номером :08:009:1146 та площею 5,0636 га з кадастровим номером :08:009:0811, зареєстровано за спадкоємцем ОСОБА_1 (а. с. 20, 22).

Відповідно до пунктів 4.1-4.3, 4.5 п. 4 основних договорів оренди земельних ділянок, які були укладені спадкодавцем, з урахуванням внесених сторонами змін, орендна плата складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить за договором від 01 листопада 2015 року - 15 884,59 грн у рік та за договором від 01 січня 2016 року - 243,52 грн у рік та вноситься орендарем у грошовій формі готівкою через касу орендаря або шляхом грошового переказу чи безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Орендна плата вноситься в строк до 31 грудня кожного поточного року оренди.

Розмір орендної плати може переглядатись тільки за взаємною згодою сторін у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 9.1 договорів орендодавець, серед іншого, має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

У пункті 4.7 договорів також зазначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором оренди, справляється пеня у розмірі 0,02% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом (пункти 13.2, 13.3 договору).

Пунктами 13.4-13.6 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього Договору.

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 направила до ТОВ «Довіра-06» лист-повідомлення про набуття нею права власності на орендовані земельні ділянки площею 5,0636 га та 0,5636 га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , до якого долучила як додаток довідку із АТ «Приватбанку» від 18 січня 2019 року із власними банківськими реквізитами спадкоємиці для виплати орендної плати ( а. с. 39, 95).

Крім того, копія зазначеної довідки АТ КБ «Приватбанк» з номером банківського рахунку позивачки перебувала у відповідача разом із заявою про надання їй матеріальної допомоги після похованням матері з січня 2019 року (а. с. 85).

30 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримала проекти договорів оренди земельних ділянок від 08 грудня 2020 року, підписані директором товариства «Довіра-06» Ярутою Г. М. та скріплені печатками, з пропозицією до підпису орендодавцю (а. с. 39, 95, 107-110).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ТОВ «Довіра-06» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій відповідають установленим принципам і завданням цивільного судочинства, а також вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, відтак, скасуванню не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Частинами першою-четвертою статті 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

- кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

- найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

- місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

- платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

За загальними правилами статті 651 ЦК України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто дата оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежувати можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, установивши, що земельні ділянки, які є предметом договорів оренди землі від 01 листопада 2015 року та від 01 січня 2016 року, на момент звернення позивача до суду перейшли у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 у власність позивача ОСОБА_1 дійшли висновку, що до позивача, як нового власника земельної ділянки, перейшли права та обов`язки орендодавця за вказаними договорами.

При цьому суди, установивши, що ТОВ «Довіра-06» не виплатило ОСОБА_1 своєчасно та систематично орендну плату за земельні ділянки, на підставі укладених між ОСОБА_2 та ТОВ «»Довіра-06» договорів про оренду землі від 01 листопада 2015 року та від 01 січня 2016 року, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем їхніх умов.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а орендодавець не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи ТОВ «Довіра-06» про неповідомлення ОСОБА_1 реквізитів для оплати орендних платежів, як підтвердження недобросовісної поведінки орендодавця, яка спрямована на штучне створення умов для розірвання договору оренди з підстав систематичної несплати орендної плати, не заслуговують на увагу та є безпідставними, оскільки вказане не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору оренди землі в частині сплати погодженого розміру орендної плати. Крім того, у матеріалах справи наявні документи, що підтверджують направлення позивачем у строки, визначені положеннями статті 148-1 ЗК України, повідомлення про зміну орендодавця та іншу, необхідну для здійснення орендних платежів, інформацію (а. с. 39, 86). Отже, ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання з повідомлення орендаря про зміну орендодавця.

Посилання заявника на те, що надані ОСОБА_1 банківські реквізити для перерахування орендних платежів є недійсними, відповідний рахунок закритий, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 доведено до відома ТОВ «Довіра-06» інформацію про спадкування нею прав та обов`язків ОСОБА_2 за договорами оренди землі.

Колегія суддів враховує відсутність у матеріалах справи доказів, що свідчать про намір ТОВ «Довіра-06» належно виконати зобов`язання щодо сплати орендної плати за договорами оренди землі від 01 листопада 2015 року та від 01 січня 2016 року. При цьому доказів ухилення орендодавцем від отримання орендних платежів за договорами оренди землі відповідачем не надано.

Ураховуючи наведене, за наявності істотного порушення ТОВ «Довіра-06» умов договорів оренди землі від 01 листопада 2015 року та від 01 січня 2016 року, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення з орендаря заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 01 листопада 2015 року у розмірі 33 500,61 грн, з яких 15 884,59 грн - заборгованість з орендної плати за 2019 рік, 15 884,59 грн - заборгованість з орендної плати за 2020 рік, 1 159,58 грн - пеня за період з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року (365 днів прострочення), 571,85 грн - пеня за період з 01 січня 2021 року до 01 квітня 2021 року (90 днів прострочення).

Зазначене свідчить про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для розірвання оспорюваних договорів оренди землі і стягнення заборгованості по орендній платі.

Посилання заявника на застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 та постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 920/145/18, від 30 червня 2020 року у справі № 545/262/18, від 09 грудня 2020 року у справі № 326/1656/18, від 30 березня 2021 року у справі № 902/526/19, від 23 вересня 2021 року у справі № 683/832/18, колегія суддів відхиляє, оскільки у зазначених справах встановлені інші фактичні обставини, відмінні від справи № 573/631/21, які не дають підстав для висновку про неоднакове застосування норм права у подібних правовідносинах.

Доводи касаційної скарги про порушення судом першої інстанції положень пункту 2 частини четвертої статті 274 ЦПК України та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, тоді як ця справа повинна розглядатися в порядку загального позовного провадження є необґрунтованими, оскільки у зазначеній справі виникли правовідносини між позивачем і орендарем з приводу невиконання умов договорів оренди земельних ділянок, які не є спадковими, а отже справа могла розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотримання вимог статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясували обставини справи, вірно встановили правовідносини, що склалися, дослідили і надали правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам і доводам сторін й правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ухвалили судове рішення.

Згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

З огляду на те, що у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесеним у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра-06» залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 19 серпня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк