П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022року м. Київ

Справа № 373/1687/21

Провадження № 22-ц/824/5716/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел»на заочне рішення Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

від 21 грудня 2021 року у складі судді Свояка Д. В. у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» (далі - ТОВ «Лайм Кепітел») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги ТОВ «Лайм Кепітел» мотивувало тим, що 28 березня 2021 року між відповідачкою та позивачем було укладено кредитний договір № ЛЛ-01125199, на підставі якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 1 400,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений кредитний договір був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства. Строк дії договору 365 днів. Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно.

Вказувало, що кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, що підтверджується повідомленням АТ «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу на карту ОСОБА_1 за зазначеним договором в сумі 1 400,00 грн.

Проте, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, в зв`язку з чим станом на 01 вересня 2021 року утворилася заборгованість, яка складається із: заборгованості по кредиту - 1 400,00 грн; заборгованості по відсотках - 3 158,40 грн; 3 % річних від простроченої суми - 22,79 грн, а всього - 4 581,19 грн.

ТОВ «Лайм Кепітел» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 28 березня 2021 року № ЛЛ-01125199 у загальному розмірі 4 581,19 грн.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

від 29 листопада 2021 року прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження по даній цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін та здійснено виклик відповідачки шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Заочним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року позовні вимоги ТОВ «Лайм Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» заборгованість за кредитним договором від 28 березня 2021 року № ЛЛ-01125199 в розмірі 1 774,50 грн, яка складається із: заборгованість за кредитом - 1 400,00 грн, заборгованість по відсотках за пунктом 1.4.1 кредитного договору - 358,40 грн та 3 % річних - 16,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» судовий збір в розмірі 878,49 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітал» 1 774,50 грн заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов?язань за кредитним договором від 28 березня 2021 року, у зв?язку із чим порушене право кредитодавця підлягає захисту в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо розміру відсотків у сумі 358,40 грн, які підлягають стягненню відповідно до умов договору, суд першої інстанції виходив із того, що доказів виникнення зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами понад 16 днів у розмірі 2,5 % суду не надано, оскільки відсутні докази того, що зазначений договір було продовжено у порядку, визначеному пунктом 7.2 цього договору - шляхом підписання сторонами додаткових угод, суду не надано.

Вирішуючи питання щодо розмір 3 % річних, які підлягають стягненню відповідно до статті 625 ЦК України, за період з 13 квітня 2021 року до 01 вересня 2021 року, суд першої інстанції виходив із такого розрахунку: 1 400,00 грн (тіло кредиту) х 3 % (санкція, передбачена статтею 625 ЦК України) х 140 (дні простроченого зобов?язання) / 365 / 100 = 16,10 грн.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

20 січня 2022 року ТОВ «Лайм Кепітел» через засоби поштового зв?язку подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року та ухвалити нове удове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сторонами кредитного договору погоджено всі його істотні умови щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір та тип процентової ставки, а також відповідальність за порушення зобов?язання. Уклавши кредитний договір, відповідачки підтвердила, що вона також ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватись правил, тест яких розміщено на сайті кредитодавця: www.vashagotivochka.ua, а відтак висновок суду про те, що додані до позовної заяви правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітал», не містять будь-яких відомостей про безпосереднє ознайомлення з їх змістом відповідачкою, не відповідає дійсності. Заявник вказує, що умови кредитного договору є абсолютно чіткими, а тому висновок суду про відсутність доказів про продовження кредитного договору у порядку, визначеному пунктом 7.2 цього договору - шляхом підписання сторонами додаткових угод є неправильним та таким, що суперечить умовам кредитного договору.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 25 січня2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року витребувано з Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи № 373/1687/21 за позовом ТОВ «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

08 лютого 2022 року матеріали цивільної справи № 373/1687/21 за позовом ТОВ «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Лайм Кепітел» на заочне рішення Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ТОВ «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 4 581,19 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248100,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 28 березня 2021 року ТОВ «Лайм Кепітел» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ЛЛ-01125199 на суму 1 400,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом, що підтверджується копією зазначеного договору.

Згідно з пунктом 1.1 зазначеного кредитного договору кредитодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 1 400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього кредитного договору.

Відповідно до пункту 1.2 строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Закінчення строку дії кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування Кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно.

Відповідно до пункту 1.4-1.4.2 зазначеного договору проценти за користування Кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом:

- у розмірі 1,6% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання Кредиту;

- у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання Кредиту.

Відповідно до детального розпису сукупної вартості кредиту та графіку погашення, що є додатками №1 та №2 до кредитного договору від 28 березня 2021 року

№ЛЛ-01125199, відповідачка повинна була сплатити до 01 липня 2021 року 4558,40 грн, з яких: 1 400,00 грн - платіж по кредиту; 358,40 - платіж по відсотках, нарахованих відповідно до пункту 1.4.1 договору; 2 800,00 грн - платіж по відсотках, нарахованих відповідно до пункту 1.4.2 договору.

Як вбачається з копії підтвердження АТ «ПУМБ», 28 березня 2021 року через платіжний сервіс банку було здійснено видачу займу з ТОВ «Лайм Кепітел» у розмірі 1 400,00 грн на карту відповідачки.

Проте, відповідачка взятих на себе зобов`язань не виконала, своєчасно кредиту не погасила, відсотки не сплатила.

03 липня 2021 року позивачем на адресу відповідачки була направлена вимога щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним.

За розрахунком ТОВ «Лайм Кепітел», загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором від 28 березня 2021 року №ЛЛ-011125199 станом на 01 вересня 2021 року становить 4581,19 грн., а саме: за кредитом - 1400,00 грн., проценти за пунктом 1.4.1 - 358,40 грн., проценти за пунктом 1.4.2 - 2800,00 грн. та 3% річних - 22,79 грн.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Надаючи оцінку аргументам, наведеним у апеляційній скарзі, Київський апеляційний суд виходить із такого.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня

2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18,

від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як убачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «Лайм Кепітел» та ОСОБА_1 було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису позичальника

Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що між сторонами було укладеного кредитний договір є правильним.

Разом з цим, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, Київський апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 1 400,00 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

У кредитному договорі від 28 березня 2021 року, сторонами визначено кредитний ліміт у розмірі 1 400,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, відповідачкою заборгованість за тілом кредиту не погашена, тобто має місце невиконання умов кредитного договору.

Відтак висновок суду про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» 1 400,00 грн заборгованості за кредитом - тіло кредиту є правильним.

Вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» заборгованості по відсотках, встановлених у кредитному договорі, Київський апеляційний суд виходить із такого.

Частиною першою статті 1048 Ц України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту).

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі

№1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами першою, другою статті 83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При перевірці матеріалів справи, Київський апеляційним судом установлено, що додані до позовної заяви правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лайм Кепітал», не містять будь-яких відомостей про безпосереднє ознайомлення з їх змістом відповідачкою.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо даної категорії справ, викладеній в постанові від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17, плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість по відсотках, що нараховані відповідно до пункту 1.4.2 кредитного договору у розмірі 2 800,00 грн.

Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору №ЛЛ-01125199 від 28 березня

2021 року проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 1,6 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі

2,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінченням строку, передбаченого пунктом 1.4.1 кредитного договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту.

При цьому, у пункті 1.3 зазначеного договору вказано, що строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно.

Із зазначеного пункту договору не вбачається безумовного продовження строку кредитування та того, що з відповідачкою досягнуто згоди, щодо перелічених вище умов кредитування.

Також, судом враховано, що в анкеті позичальника (повна), доданій до позову, у графі «строк» зазначено: «16 днів».

Доказів того, що зазначений договір було продовжено у порядку, визначеному пунктом 7.2 цього договору - шляхом підписання сторонами додаткових угод, суду не надано.

Отже, доказів виникнення зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами понад 16 днів у розмірі 2,5 % суду не надано.

За наведених підстав, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» заборгованості по відсотках у розмірі 2,5 % від суми наданого кредиту.

Вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лайм Кепітел» 3 % річних, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, Київський апеляційний суд виходить із такого.

В силу положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, та доведеність порушеного зобов?язання відповідачем перед позивачем, а саме наявністю невиконаних відповідачкою кредитних зобов`язань, судом першої інстанції здійснено правильний розрахунок 3 % річних від простроченої суми в розмірі кредиту 1 400,00 грн, за період з 13 квітня 2021 року до 01 вересня 2021 року (140 днів простроченого зобов`язання), 1 400,00 х 3 % х 140/365/100 = 16,10 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від

18 липня 2006 року).

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області від 21 грудня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

від 21 грудня 2021 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна