Справа № 604/217/22
Провадження № 2/604/200/22
У х в а л а

20 квітня 2022 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , громадянина Румунії, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000,00 грн, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розірвано 07 лютого 2022 року, батько дитини проживає окремо, коштів на її утримання не надає. Самостійно забезпечити належні умови для виховання дочки позивач не має можливості, відповідач працює в Республіці Словаччина, має постійний дохід , інших осіб на утриманні немає, а відтак має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі.

Ухвалою суду від 15 березня 2022 року по справі відкрито спрощене провадження, перше судове засідання призначене на 20 квітня 2022 року.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач подала суду заяву, згідно якої просить вирішити питання щодо направлення судового доручення про вручення документів відповідачу ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач відзиву на позов не подав.

Розглянувши клопотання позивача та матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1ст. 498 ЦПК України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно ч. 1 ст. 499 ЦПК України зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

2. У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються:

1) назва суду, що розглядає справу;

2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення, - посилання на його положення;

3) найменування справи, що розглядається;

4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, а також інші дані, необхідні для виконання доручення;

5) процесуальне становище осіб, щодо яких необхідно вчинити процесуальні дії;

6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити;

7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення.

3. Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Оскільки відповідач проживає у Словацькій Республіці, то необхідно застосовувати положення Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року (надалі Конвенція), учасниками яких є Україна та Словацька Республіка.

Відповідно до ст. 1 вказаної Конвенції, передбачено, що ця конвенція застосовується у цивільних або комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ст. 2 Конвенції, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Положеннями ст. 3 Конвенції передбачено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до статті 7 Конвенції про вручення, формуляр обов`язково складається французькою чи англійською мовою чи мовою запитуваної держави, а в разі заповнення українською мовою - обов`язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов. Заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках. Суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції.

Згідно ст.. 18 Конвенції кожна Договірна Держава може призначити інші органи влади на додаток до Центрального Органу і визначити обсяг їх компетенції. Запитуючий орган, однак, в будь-якому випадку має право звернутися з проханням безпосередньо до Центрального Органу.

Таким чином, враховуючи норми ст. 3 Конвенції, відправлення судових документів здійснюється шляхом направлення Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром.

Відповідно до розділу II Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54(зі змінами) передбачено, що якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність у врученні документів за кордоном, суд України, який розглядає справу, складає доручення про надання правової допомоги за кордоном та направляє його через головне територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачено міжнародним договором.

Відповідно до п.п.2.1.7., 2.2. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, у разі потреби в одному дорученні може міститися прохання про вручення документів, про виконання процесуальних дій чи надання іншої правової допомоги, якщо це стосується однієї і тієї самої особи, чи в інших випадках, коли це обумовлено доцільністю; у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції від 27.06.2008року №1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Статтею 80 Закону України"Про міжнародне приватне право" передбачено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором України.

Із наданих суду документів вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації, яка міститься на веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: http://www.hcch.net, Центральним органом Словацької Республіки є Ministry of Justice of the Slovak Republic, Ћupnй nбmestie 13, 813 11, BRATISLAVA, c/o Mr Miloљ Hat'apka, Director, Division for Private International Law.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність направлення відповідного доручення до Центрального органу Словацької Республіки - Ministry of Justice of the Slovak Republic, Ћupnй nбmestie 13, 813 11, BRATISLAVA, c/o Mr Miloљ Hat'apka, Director, Division for Private International Law.

Пунктом 8 частини 1 статті 252ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи зупинити провадження у справі у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Провадження у справі в такому випадку відповідно п. 12 ч. 1 ст. 253ЦПК України зупиняється до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , громадянина Румунії про стягнення аліментів, - до виконання судового доручення та отримання матеріалів його розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1, 3-13, 48, 49, 223, 247, 252, 253, 260, 261, 353, 498 Цивільним процесуальним кодексом України, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Доручити Центральному органу Словацької Республіки - Ministry of Justice of the Slovak Republic, Ћupnй nбmestie 13, 813 11, BRATISLAVA, c/o Mr Miloљ Hat'apka, Director, Division for Private International Law, вручити документи відповідачу ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , Slovakia у справі № 604/217/22 (Провадження № 2/604/200/22) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Усі зібрані при виконанні даного доручення матеріали направити на адресу Підволочиського районного суду: індекс 47840, смт. Підволочиськ вул..Залізнична,1, Підволочиського району Тернопільської області, суддя Сташків Н.Б., в строк до 01 вересня 2022 року.

У разі неможливості виконання доручення, повідомити про обставини, які перешкоджають його виконанню.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - зупинити до надходження відповіді від іноземного суду на дане судове доручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання через Підволочиський районний суд апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків