печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2022 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відмову від позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 під головуванням судді Остапчук Т.В., цивільну справу 757/27172/18-ц передано за підсудністю до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 10.08.2018 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2018 визначено суддю Підпалого В.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2020 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2021 суддя Підпалий В.В. заявив самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

10.11.2021 на підставі ухвали судді Підпалого В.В. від 22.07.2021 та розпорядження Керівника апарату суду Ліннік Н.В. № 424 від 10.11.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та передано для розгляду судді Григоренко І.В.

Ухвалою суду від 11.11.2021 суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. заявила самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

06.12.2021 на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивачів надійшло клопотання про відмову від позову, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

29.12.2021 на підставі ухвали судді Григоренко І.В. від 11.11.2021 та розпорядження Керівника апарату суду Ліннік Н.В. № 531 від 29.12.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та передано для розгляду судді Головко Ю. Г.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2022 позовну заяву прийнято до провадження судді та призначено судове засідання.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши заяву позивачів про відмову від позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як на підставу відмову від позову, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 вказують п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

Також позивачі зазначають, що наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження по справі , які передбачені ч. 3 ст. 256 ЦПК України їм відомі та зрозумілі.

Клопотання про відмову від позову підписано позивачами 17.11.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Як визначено у ч. 5 ст. 206 ЦПК України, суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки позивачі подали заяву про відмову від позову, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства, наслідки відмови від позову позивачам відомі та зрозумілі, про що вони зазначили у заяві, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову.

Частиною 3 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Як визначено у ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки з наслідками закриття провадження у справі передбаченими ст. 256 ЦПК України позивачі ознайомлені, про що зазначено у заяві, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 206, 255, 256, 259-261, 268, 352-355 ЦПК України України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відмову від позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Провадження у цивільній справі № 757/27172/18-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю. Г. Головко