Номер провадження 2/754/2541/22
Справа №754/65/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 20 травня 2022 року)

17 травня 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/65/22

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

ОСОБА_3 - третя особа

Вимоги позивача: стягнення коштів

Чернецька Г.М. - адвокат позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором позики, просить стягнути з відповідача: 32692,42 грн., 15000 грн. - правової допомоги, 908 грн. - судового збору.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав посилаючись на його безпідставність та не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності позивача, адвоката позивача і третьої особи.

Позивач та адвокат позивача в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, зокрема про останнє судове засідання позивач і адвокат позивача були повідомлені поштою та СМС повідомленням, які позивачу і його адвокату доставлено 14.03.2022 в 13:28:00 год., що підтверджується довідками про доставку СМС.

Третя особа в судове засідання не з`явилась і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, зокрема, поштою та СМС.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивачу, адвокату позивача та третій особі достовірно відомо про перебування даної справи на розгляді судом, однак, вони не цікавляться провадженням у справі.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності позивача, адвоката позивача та третьої особи.

Вислухавши відповідача, оглянувши матеріали справи № 754/11037/20, дослідивши матеріали справи № 754/65/22, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Між позивачем і відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір позики від 30.01.2019 за умовами п. 1 якого, позивач передав відповідачу , а останній прийняв у власність грошові кошти готівкою в сумі 212107,26 грн., що є еквівалентом 7638 доларів СШАЮ виходячи з офіційного курсу Національного банку України 1 USD = 27,77 грн. на день підписання цього договору. У п. 2 даного договору вказується, що зазначену вище суму грошових коштів відповідач зобов`язується повернути позивачу в строк до 30.08.2019. У п. 7 цього ж договору зазначено, що якщо відповідач своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,17 % за кожен день прострочення.

Оскільки позичені кошти відповідач повернув частково, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021, постановленим у справі № 754/11037/20 (головуюча суддя: Лісовська О.В.) з відповідача на користь позивача стягнуто: 159094,78 грн. - суми основного боргу та процентів згідно із п. 7 договору позики.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021, постановлене у справі № 754/11037/20 (головуюча суддя: Лісовська О.В.) виконано повністю, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою адвоката позивача, копія якої додається до позову, а також у самому позові зазначено про виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021 у справі № 754/11037/20 (головуюча суддя: Лісовська О.В.) 30.04.2021.

У позові позивач просить про стягнення боргу саме за договором позики в сумі: 32692,42 грн. за період з 31.08.2019 по 30.04.2021 та яка складається з позики, втрати від інфляції і трьох процентів річних.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після постановлення рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021, постановленого у справі № 754/11037/20 та набрання ним законної сили, договір позики припинив свою дію.

Наявність судового рішення про задоволення вимог позикодавця надає останньому право лише на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц.

Права та інтереси стягувача у випадку невиконання боржником рішення суду про стягнення коштів забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання.

Саме таку правову позицію щодо застосування ст. 625 ЦК України висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до вказівок ЄСПЛ, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі Проніна проти України).

У позові позивач просить про стягнення коштів саме за договором позики, дія якого припинилась після постановлення рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021 у справі № 754/11037/20 (головуюча суддя: Лісовська О.В.).

У позові не йдеться про застосування ч. ст. 625 ЦК України в зв`язку з невиконанням рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2021 у справі № 754/11037/20 (головуюча суддя: Лісовська О.В.).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є безпідставними.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: