693/1228/21
2/693/125/22
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2022 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.

за участю секретаря судового засідання - Коломієць С.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Жашків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 08.06.2016р. вона підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №71789 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості розмірі 8451,06 грн.

17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною на підставі вказаного вище виконавчого напису винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №675547590.

Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №71789 вчинений 11.06.2021р. є незаконним та вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Таким чином, Закон України «Про нотаріат» урегульовує порядок вчинення нотаріальних дій, і не встановлює випадків вчинення виконавчих написів на боргових документах. Перелік є підзаконним нормативним актом, тому ототожнювати його із законом, який визначає випадки вчинення виконавчих написів безпідставно.

Отже, оскільки Закон України «Про нотаріат» не встановлено випадку вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, а визначення такого випадку постановою Кабінету Міністрів України суперечить приписам основного акту цивільного законодавства Цивільному кодексу України.

Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріусами нотаріальних дій нотаріусами, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

З п.1.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, вбачається, що оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, за якими стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, виключені з даного переліку.

На момент укладення кредитного договору сторони не передбачали можливості позасудового стягнення за договором, зокрема за виконавчим написом нотаріуса. Не містить відповідних умов і сам договір. При укладенні договору обидві сторони розуміли, що в разі несплати за договором, питання щодо стягнення відповідних сум може бути вирішено виключно в судовому порядку.

Таким чином, вчинення виконавчого напису на договорі у даному випадку є незаконним з таких підстав:

-законом не передбачено такий випадок вчинення виконавчого напису, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2014 №662 є нечинною з часу її прийняття чи з часу набрання судовим рішенням законної сили, оскільки вона не є законом;

-вирішення спорів має вирішуватися в судовому порядку, оскільки на час укладання кредитного договору ні Закон, ні сам договір не встановлював можливості застосування позасудового стягнення заборгованості в безспірному порядку.

-крім того, позивач була впевнена в тому, що кредит повністю закритий.

Вже через кілька років стало відомо, що було не доплачено 73 грн., які виросли у сьогоднішній борг.

На підставі викладеного позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.№71789 від 11.06.2021р. та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 1362 грн. 00 коп.

На підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Про розгляд справи без її участі просила у позовній заяві.

У судове засідання представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» - не з`явився по невідомих суду причинах, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., в судове засідання не з`явилися по невідомих суду причинах, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді.

Сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Враховуючи, що учасники провадження повідомлені належним чином і при цьому повторно не з?явилися в судове без поважних причин, суд вважає, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній даних чи доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (ст.13 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Встановлені обставини та докази.

08 червня 2016 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якимистягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172, вчинено виконавчий напис №71789 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості за кредитним договором 592057097 від 08.06.2016р. розмірі 8451,06 грн. за період з 08.06.2016р. по 07.06.2021р.

17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №71789 від 11.06.2021р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №675547590 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості розмірі 8451,06 грн.

Обгрунтування та висновки.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Таким чином, Закон України «Про нотаріат» урегульовує порядок вчинення нотаріальних дій, але не встановлює випадків вчинення виконавчих написів на боргових документах. Перелік є підзаконним нормативним актом, тому ототожнювати його із законом, який визначає випадки вчинення виконавчих написів безпідставно.

Оскільки Законом України «Про нотаріат» не встановлено випадку вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, то визначення такого випадку постановою Кабінету Міністрів України суперечить приписам основного акту цивільного законодавства Цивільному кодексу України.

Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріусами нотаріальних дій нотаріусами, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Згідно п.2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями», вказаного постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017р., яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. була залишена без змін, постанову Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172, якою був затверджений вищевказаний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визнано незаконною та нечинною.

Вказане свідчить, що на момент вчинення (11 червня 2021 року) приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виконавчого напису №71789 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості за кредитним договором №592057097 від 08.06.2016р. розмірі 8451,06 грн. за період з 08.06.2016р. по 07.06.2021р., постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 втратила чинність, а тому й виконавчий напис від 11 червня 2021 року є недійсним.

Ч.1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Крім того, з кредитного договору вбачається, що сторони не передбачали можливості позасудового стягнення за договором, зокрема за виконавчим написом нотаріуса, тобто кредитний договір містить відповідних умов і при укладенні договору обидві сторони розуміли, що в разі несплати за договором, питання щодо стягнення відповідних сум може бути вирішено виключно в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис є недійсним, оскільки вчинений з порушенням норм чинного законодавства.

Як передбачено ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На підставі ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши вищевикладені обставини та оцінивши у сукупності наявні у справі письмові докази, враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 11.06.2021р. та зареєстрований в реєстрі за №71789 таким, що не підлягає виконанню.

Позовна вимога про стягнення судового збору, підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути суму сплаченого нею при поданні позовної заяви до суду судового збору в розмірі 1362 грн. 00 коп., але згідно квитанції №4219 від 10.12.2021р. нею був сплачений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017р., ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі №826/20084/14 від 01.11.2017р., ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 203, 215, 247, 258, 259, 263-265, 272-273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі за №71789 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості за кредитним договором №592057097 від 08.06.2016р. розмірі 8451 (вісім тисяч чотириста п?ятдесят одна) грн. 06 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Рішення складено 04.04.2022р.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик