Дата документу 23.02.2022
Справа № 334/8135/17
Провадження № 6/334/63/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі по справі № 334/8135/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області в особі комісії з припинення про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області в особі комісії з припинення про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

04 грудня 2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, відповідно до якого частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано незаконною бездіяльність посадових осіб ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області), ГУ НП в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області) та Прокуратури Запорізької області (безпосередньо Прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя, в подальшому Запорізької місцевої прокуратури №1), щодо довготривалого та неефективного досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000890. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

10 грудня 2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено додаткове рішення у вищевказаній справі, відповідно до якого стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги,у сумі 1890,97 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2021 року у справі №334/8135/17 апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року змінено в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , зменшивши його з 50000,00 грн. до 10000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року змінити в частині розміру витрат з надання правничої допомоги, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 , зменшивши його з 1890,97 грн. до 378,13 грн. В іншій частині додаткове рішення залишено без змін.

23 лютого 2022 року позивач у вказаній цивільній справі звернулась до суду із заявою про виправлення помилки в виконавчому листі у справі № 334/8135/17, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 24.01.2022 року, відповідно до якого стягнуто на користь ОСОБА_1 з державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та понесені нею судові витрати у розмірі 378,13 грн., а саме виправити помилки щодо реквізитів судових рішень, згідно з якими його видано, оскільки листом від 14 лютого 2022 року ГУ ДКСУ у Запорізькій області було відмовлено у прийняті виконавчого документу за вказаних підстав.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наведені позивачем підстави для виправлення описки в виконавчому документі, суд приходить до наступного.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 269 Цивільного процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала.

Отже правила вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Відповідно ч.1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (ч. 2 ст. 269 ЦПК України).

На обґрунтування заявлених вимог, заявник долучив копію Листа ГУ ДКСУ у Запорізькій області від 14 лютого 2020 року за вих. № 04-08.3-10/1329 про відкладення безспірного списання, відповідно до якого зазначається, що у вищезазначеному виконавчому документі підставою для його видачі зазначено рішення Ленінського районного суду м, Запоріжжя від 08 листопада 2021 року справі № 334/8135/17. В той же час, датами прийняття Ленінським районним судом м. Запоріжжя рішень по справі № 334/8135/17 в частині стягнення з Державного бюджету України моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. є 04 грудня 2020 року. а в частині стягнення з Державного бюджету України 378,13 грн. 10 грудня 2020 року. Вказана у вищезазначеному виконавчому документі дата винесення судового рішення 08 листопада 2021 року є датою винесення постанови Запорізького апеляційного суду по справі № 334/8135/17 за результатом апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції, якою ці рішення не скасовувались, а лише були частково змінені. Отже, виконанню підлягають саме рішення суду першої інстанції від 04 грудня 2020 року та від 10 грудня 2020 року по № 334/8135/17, які і має бути вказані у виконавчому документі, як рішення, що підлягають виконанню, а отже, поданий виконавчий лист містить помилки щодо реквізитів судових рішень, згідно з якими його видано.

Суд зазначає, що порядок документообігу регламентується Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (далі Положенням) та Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України від 20.08.2019 р. №814 (далі Інструкція).

Згідно з п. 2 розділу ХІХ вказаної Інструкції, виконавчі документи (виконавчий лист, наказ, судовий наказ, постанова, ухвала), які виготовляються судом, мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п. 3 розділу ХІХ Інструкції, виконавчий лист (наказ) формується на підставі внесених даних в Автоматизовану систему документообігу суду (АСДС).

Пунктом 5 вищезазначеного розділу Інструкції встановлюється, що звернення до виконання судового рішення та контроль за його виконанням покладається на суд, що розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім того, п. 6 розділу ХІХ Інструкції зазначається, що судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Так, перевіривши матеріали справи на підтвердження доводів заявника, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі, оскільки останній відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим законом, а зазначені у Листі ГУ ДКСУ у Запорізькій області обставини не підпадають під визначення описки або очевидної арифметичної помилки у виконавчому документі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 133, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі по справі № 334/8135/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області в особі комісії з припинення про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: О.М. Гнатюк