ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3930/22 Справа № 174/133/22 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК Пелих Яни Миколаївни на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та відновлення залишку коштів на рахунках,-

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивача Малюк О.П., яка діє від імені і в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить:

- заборонити АТ «КБ «ПриватБанк» нарахування відсотків, пені і штрафних санкцій за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, який є предметом спору за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та відновлення залишку коштів на рахунках, до набрання рішенням законної сили;

- заборонити АТ «КБ «ПриватБанк» здійснювати договірне списання грошових коштів з відкритих на ім`я ОСОБА_1 рахунків для погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, який є предметом спору, до набрання рішенням законної сили.

Заява про забезпечення обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , який з 2012 року є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», став жертвою шахрайства з боку невідомої особи та непрофесійних дій працівників банку, і в теперішній час зазнає переслідувань фінансового характеру з боку відповідача, оскільки останній нараховує позивачу відсотки за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, який останній не укладав та в січні 2022 року відповідачем, з відкритих на ім`я позивача рахунків, було списано грошові кошти в розмірах 9,86 грн., 405,72 грн., 102,30 грн., на загальну суму 517,88 грн.

Нарахування відсотків за вказаним кредитним договором і їхнє стягнення з позивача шляхом договірного списання з рахунків, відкритих на його ім`я, до розгляду цієї позовної заяви, може ускладнити виконання майбутнього рішення та призвести до порушення прав і законних інтересів позивача.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та відновлення залишку коштів на рахунках задоволено частково.

Заборонено Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1-Д, адреса для кореспонденції: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, , МФО 305299) здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) для погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, який є предметом спору, до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 174/133/22, 2/174/136/2022 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та відновлення залишку коштів на рахунках. В решті вимог відмовлено.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки заява позивача про забезпечення позову в частині заборони АТ «КБ «ПриватБанк» здійснювати договірне списання грошових коштів з відкритих на ім`я ОСОБА_1 рахунків для погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, який є предметом спору, є вмотивованою, а невжиття заходу забезпечення позову, зазначеного позивачем може порушити його майнові права та законні інтереси і істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову).

В апеляційній скарзі АТ КБ ПРИВАТБАНК" просить ухвалу суду від 24 лютого 2022 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ ПРИСВАТБАНК зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено право банку нараховувати проценти за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний повернути кредитору разом з тілом кредиту.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є Кредитний договір № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, який позивач вважає недійсним. В січні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» з відкритих на ім`я позивача рахунків було списано грошові кошти в розмірах 9,86 грн., 405,72 грн., 102,30 грн., на загальну суму 517,88 грн., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, що підтверджується з скріншотів смс-повідомлень банку, надісланих на фінансовий номер телефона ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

З висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 20/3560/18 слідує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, заборонивши АТ «КБ «ПриватБанк» здійснювати договірне списання грошових коштів з відкритих на його ім`я рахунків для погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, дійсність якого позивач заперечує.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, посилання в апеляційній скарзі на ст. 1054 ч.1 є недоречним, оскільки позивач не спорює право банку на нарахування процентів за користування кредитом.

Колегія суддів вважає, що обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову є співмірним з предметом позову та заявленими позовними вимогами, та не завдасть шкоди правам та інтересам відповідача, або третіх осіб, оскільки Банк не позбавляється можливості стягнути всі штрафні санкції за користування кредитними коштами за кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року після розгляду спору по суті, у разі відмови у задоволені позову, шляхом, у тому числі, договірного списання з відкритих на ім`я позивача рахунків.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК залишити без задоволення.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В. Свистунова

М. М. Пищида