Справа № 344/2527/22
Провадження № 2/344/1905/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновська Юлія Мирославівна про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновська Юлія Мирославівна про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 , відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири з коморою у підвалі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку він успадкував, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НРМ 158523, спадкова справа № 25/2021 зареєстровано в реєстрі за № 934 від 20.11.2021 р., а також на частину земельної ділянки, кадастровий номер :06:004:0419, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0235 га, яка належала на праві спільної сумісної власності його матері, згідно Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 101 від 07.12.21 року, список співвласників земельної ділянки: ОСОБА_5 (спадкодавець ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 15.09.2021 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Івано-Франківського міського нотаріального округу приватного нотаріуса Угриновської Юлії Мирославівни, однак відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3/2021, вихідний номер 130/02-31 від 15.09.2021 року, нотаріус Угриновська Ю.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно поданих документів неможливо встановити частку у праві власності на вказану земельну ділянку за померлою ОСОБА_5 , а також вирішити це за домовленістю між співвласниками шляхом поділу майна або виділу часток в натурі для кожного із співвласників, так як один із них помер. Позивачем зазначається, що враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 успадкував після смерті матері 1/2 частину квартири, з коморою у підвалі, а інша 1/2 частина даної квартири належала йому на праві спільної часткової власності, а отже на сьогоднішній день він являється одноособовим власником даної нерухомості (квартири), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , то відповідно до положень чинного законодавства до нього переходить й право власності на земельну ділянку на якій розташований вказаний об`єкт нерухомості.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , яка також діє як законний представник ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 подали до суду заяви, відповідно до яких позов визнали в повному обсязі, просили розглядати справу без їхньої участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновська Ю.М. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.10.1997 року Агентством по приватизації державного житлового фонду міста Івано-Франківськ, згідно з рішенням МВК № 268-р від 30.09.1997 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_5 дружині, ОСОБА_1 сину в рівних долях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.03.2019 року.

15.09.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що 15.09.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М. заведена спадкова справа №25/2021 до майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за законом є її син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно постанови, 15.09.2021 року до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновської Ю.М. звернувся ОСОБА_1 , про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,0235 га, кадастровий номер: :06:004:0419, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), після смерті його матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, як вбачається із зазначеної вище постанови, згідно поданих документів неможливо встановити частку у праві власності на вказану земельну ділянку за померлою ОСОБА_5 , а також вирішити це за домовленістю між співвласниками шляхом поділу майна або виділу часток в натурі для кожного із співвласників, так як один із них помер, а тому приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,0235 га, кадастровий номер: :06:004:0419, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), після смерті його матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала, за адресою: АДРЕСА_1 .

20.11.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №934, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_5 є її син - ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: 1/2 частки квартири, з коморою у підвалі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала Спадкодавцю: 1/3 частка - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.10.1997 року Агентством по приватизації державного житлового фонду міста Івано-Франківськ згідно з рішенням МВК № 268-р від 30.09.1997 р., право власності на яку зареєстроване Управлінням житлово-комунального господарства Обласної державної адміністрації «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», номер запису 5363, в книзі 99; 1/6 частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.09.2004 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І., за реєстровим № 3-2531, право власності на яку зареєстроване Івано-Франківським обласним управлінням житлово-комунального господарства облдержадміністрації «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 07.10.2004 року, номер запису: 5363, в книзі: 99, реєстраційний номер: 7258635. Квартира, з коморою у підвалі, 1/2 частка якої належала Спадкодавцю, має такі характеристики: загальна площа квартири 49,6 кв.м., житлова площа квартири 27,0 кв.м., кількість кімнат 2 (дві), комора в підвалі, площею 1,6 кв.м.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.11.2021 року вбачається, що Свідоцтво про право на спадщину, спадкодавцем якого є ОСОБА_5 , а спадкоємцем ОСОБА_1 , зареєстровано в Спадковому реєстрі 20.11.2021 року за номером 68692452, спадкова справа 68303254, яка заведена приватним нотаріусом Угриновською Ю.М. за №25/2021 від 15.09.2021 року. Спадкове майно складається з 1/2 частки квартири, з коморою у підвалі загальною площею квартири 49,6 кв.м., житловою площею квартири 27,0 кв.м., кількість кімнат 2, комора в підвалі, площею 1,6 кв.м., номер в реєстрі 040, 1/2 АДРЕСА_1 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2021 року, того ж дня на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія 934, виданого 20.11.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, Івано-Франківської області Угриновською Ю.М. за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної, спільної часткової власності в розмірі часток 1/2 на двокімнатну квартиру з коморою у підвалі, загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 27 кв.м., комора в підвалі площею 1,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.01.2022 року, земельна ділянка, площею 0,0235 га, кадастровий номер: :06:004:0419, яка розташована в АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), на праві приватної, спільної сумісної власності, в розмірі частки 1/1 належить: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч. 3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частина 1 статті 86 ЗК України визначає, що земельна ділянка може знаходитися у спільній власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частина 5 ст. 89 ЗК України вказує на те, що при визначенні розміру земельних часток в спільній сумісній власності, ці частки є рівними, якщо інше не передбачається законом або не встановлено судом.

На підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, враховуючи положення ст.370 ЦК України (частки у праві спільної сумісної власності власності вважаються рівними), що сторони не заперечили, суд вважає встановленим, що земельна ділянка, площею 0,0235 га, кадастровий номер: :06:004:0419, яка розташована в АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), на праві приватної, спільної сумісної власності, в розмірі по 1/5 частки належить: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно положень статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді даної категорії справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріали справи свідчать про те, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М. постановою від 15.09.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 0,0235 га, кадастровий номер: :06:004:0419, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), після смерті його матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала, за адресою: АДРЕСА_1 .

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як зазначено вище позивач позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що з поданих позивачем нотаріусу документів неможливо встановити частку у праві власності на вказану земельну ділянку за померлою ОСОБА_5 , що підтверджується постановою державного нотаріусу про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Аналіз зазначених норм в сукупності та встановлені судом фактичні обставини дають підстави до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 , фактично прийняв спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки не має можливості, оскільки частка земельної ділянки ОСОБА_5 не визначена.

Крім того, суд зазначає, що згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позов в частині визнання за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , права власності на 1/5 частки земельної ділянки, кадастровий номер :06:004:0419, для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0235 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає до задоволення.

Що стосується вимог позивача про визначення частки померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:004:04 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0235 га, яка розташована в АДРЕСА_3 - становить 1/5, слід зазначити наступне.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.06.2021 року у справі № 570/997/19 звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Враховуючи наведене, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи наведене, оскільки на час звернення до суду ОСОБА_5 померла, та відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України її цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення частки спірної земельної ділянки за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а тому в задоволенні позову в частині визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновська Юлія Мирославівна про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1/5 частки земельної ділянки , кадастровий номер :06:004:0419, для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0235 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова

Повний текст рішення складено 18 травня 2022 року