Дата документу 16.05.2022
Справа № 501/4790/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить, в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на частину нерухомого майна набутого під час шлюбу, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,4 кв.м., житловою - 28,6 кв.м., яка складається з наступних приміщень: житлова кімната площею 16,9 кв.м., житлова кімната площею 11,7 кв.м., кухня площею 7,2 кв.м., ванна кімната площею 2,7 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., коридор площею 9,3 кв.м., лоджія площею 1,3 кв.м.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 27 вересня 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 .

14 листопада 2014 року подружжям в інтересах сім`ї було придбано нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 на підставі нотаріально засвідченого Договору купівлі-продажу, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №2320. При цьому, право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, був розірваний.

На даний час відповідач особисто користується вказаною квартирою та не погоджується на виділ частки ОСОБА_1 зі спільного майна подружжя, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , якій після укладення шлюбу присвоєне прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області (а.с.13).

Згідно нотаріально засвідченого Договору купівлі-продажу квартири від 14 листопада 2014 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №2320 (а.с.6-7), ОСОБА_2 було придбано нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно копії технічного паспорту, виготовленого станом на 19.11.2021 (а.с.8-9), вказана загальною площею 50,4 кв.м., житловою - 28,6 кв.м., складається з наступних приміщень: житлова кімната площею 16,9 кв.м., житлова кімната площею 11,7 кв.м., кухня площею 7,2 кв.м., ванна кімната площею 2,7 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., коридор площею 9,3 кв.м., лоджія площею 1,3 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17), право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, був розірваний (а.с.15-16).

Ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Ч.1 ст.70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи та наведеного вище, нерухомість була набута ОСОБА_2 під час шлюбу з ОСОБА_1 , у зв`язку із чим суд погоджується із доводами позивача про належність даного майна до спільної сумісної власності подружжя.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №725/1776/18 встановив, що сам по собі факт придбання спірного майна у період шлюбу є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, спірне майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , сторонами було придбано за час перебування у шлюбі, а відтак, таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними, що повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.11.2018 року у справі №372/504/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на частину нерухомого майна набутого під час шлюбу, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,4 кв.м., житловою - 28,6 кв.м., яка складається з приміщень: житлова кімната площею 16,9 кв.м., житлова кімната площею 11,7 кв.м., кухня площею 7,2 кв.м., ванна кімната площею 2,7 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м., коридор площею 9,3 кв.м., лоджія площею 1,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя