СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/30/22
ун. № 759/1933/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Сироти А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" на дії та рішення старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (щодо винесення постанови про арешт коштів боржника) у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" про стягнення заборгованості заробітної плати, суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу у звязку із його несвоєчасною виплатою, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Білоцька А.В., яка діє в інтересах УДП «Укрінтеравтосервіс» звернулася до суду із скаргою в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Танащук О.М. по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 21.04.2021р. в межах ВП №64885428 - неправомірним; скасувати постанову старшого державного виконавця Танащук О.М. про арешт коштів боржника від 21.04.2021р. в межах ВП № 64885428.

В обгрунтування скарги посилалася на те, що 21.04.2021р. старшим державним виконавцем Танащук О.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі якої було накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на рахунках УДП «Укрінтеравтосервіс», в тому числі і на грошові кошти, що призначалися для виплати нарахованої заробітної плати працівникам підприємства та сплати відповідних податків. УДП «Укрінтеравтосервіс» вважає, що державним виконавцем було порушено вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» внаслідок чого 21.04.2021р. було накладено арешт на кошти підприємства, чим фактично заблоковано роботу державного підприємства та порушені права працівників УДП «Укрінтеравтосервіс» на отримання заробітної плати.

Заявник в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, просив розглядати скаргу без його участі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду скарги, причини неявки суду не відомі. Належним чином завірені матеріали виконавчого провадження суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року стягнуто з УДП «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_1 177886 грн. 93 коп. на погашення заборгованості по заробітній платі, 248 грн. 07 коп. компенсації втрати частини доходу у зв`язку з його несвоєчасною виплатою, 740 306, 25 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи (нараховані станом на 12.11.2020 року), а всього стягнуто 918 441, 25грн. 25 коп. з утриманням платежів обов`язкових до сплати в бюджет. В задоволенні решти вимог позову відмовлено. /т.1,а.с. 132-134/.

19.02.2021р. позивачем було отримано виконавчий лист/т.1, а.с.142/.

Судом встановлено, що 19.03.2021 року на підставі відповідного виконавчого листа старшим державним виконавцем Голосіївського РВДВС у м.Києві Танащук О.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64885428.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.06.2021р. рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12.11.2020р. залишено без змін/т.1, а.с. 226-232/.

Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2021р. відкрито касаційне провадження у справі та зупинено виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12.11.2020р. до закінчення касаційного провадження/т.2, а.с.133-134/.

Постановою Верховного Суду від 07.02.2022р. рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12.11.2020р. та постанову Київського апеляційного суду від 01.06.2021р. залишено без змін/т.2, а.с.160-167/.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 7 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як вбачається із матеріалів скарги, 21.04.2021р. постановою старшого державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Танащук .М. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику УДП «Укрінтеравтосервіс» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1010654,38 грн.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно, державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Слід зазначити, що у своїй постанові старший державний виконавець Танащук О.М. від 21.04.2021р. зазначила, що накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках підприємства, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Крім того арешт накладено в межах суми боргу.

Також із матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено, що боржник звертався до державного виконавця із заявою про зняття арешту з коштів та надання доказів, що рахунок на який накладено арешт має спеціальний режим використання або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи , прийшов до висновку, що державним виконавцем дотримано вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», а тому підстав для задоволення скарги УДП «Укрінтеравтосервіс», суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі ст. 12, 81, 260, 448, 450, 451ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" на дії та рішення старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (щодо винесення постанови про арешт коштів боржника) у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" про стягнення заборгованості заробітної плати, суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу у звязку із його несвоєчасною виплатою, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко