Справа № 308/9337/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.

секретаря судового засідання - Чейпеш В.В.

з участю сторін:

представник позивача - адвокат Федоричко М.М.

представник відповідача адвокат Суязової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ -,

встановив:

20 липня 2022 року представник позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» Романова О.О., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 8547 грн. 06 коп..

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір), затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетик та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494. Посилається на те, що пункт 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» за договором розподілу природного газу оператор ГРС зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є дії, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення, оплата за спожитий природженій газ, що документально підтверджено фінансовим станом абонента.

АТ «Закарпатгаз» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало боржнику послуги розподілу природного газу, однак боржник не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по червень 2021 року., в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 8547 грн. 06 коп.

Посилаючись на викладене просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу та судові витрати у сумі 2 270,00 грн.

06 жовтня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Суязова Г.В. через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила що проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на невірний розрахунок суми заборгованості позивачем. Вказує, що з розрахунку заборгованості вбачається що частина вартості розрахована за шість місяців з однією вартістю, за інші шість місяців з іншою вартістю, надалі вказана вартість за 1 місяць, а потім за 5 місяців всі розрахункові періоди відрізняються вартістю, хоча розрахунковий період позивачем визначений з січня 2020 року по липень 2021 року, тобто включає в себе календарний рік. Також зазначає, що споживач самостійно здійснює утримання газопроводу та такий газопровід є власністю споживача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

В судовому засіданні 05 травня 2022 року:

представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві у відповіді на відзив та у письмових поясненнях, щодо розрахунку заборгованості, просив їх задовольнити.

відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача адвокат Суязова Г.В. в судовому засіданні відносно задоволення вимог заперечувала, посилаючись на мотиви викладені у відзиві та письмових поясненнях.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» та ОСОБА_1 був укладений Типовий договір розподілу природного газу шляхом приєднання споживача до опублікованого в друкованому виданні умов такого договору.

Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є документально підтверджене споживання природного газу.

З роздруківки з особового рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , судом встановлено, що станом на 23 червня 2021 року заборгованість відповідача за надані послуги з розподілу природного газу становить 8547,06 гривень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Слід зазначити, що будь - які інші докази, окрім зазначених вище, суду подані не були, відтак у суду з урахуванням принципу диспозитивності відсутні підстави для збирання доказів, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі п.п. 4, 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 (із змінами і доповненнями), є споживачем послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно п.п. 5, 10 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору .

Відповідно до ст.40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно пункту 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498НКРЕКП (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Умовами Договору передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем, (пункт 7.4 Договору).

Відповідно до пункту 8.1 Договору, Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Отже, за цим Договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (розділ VIII Договору).

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ та пункту 5.3 розділу V Договору за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. А пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Згідно п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надаються Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності".

Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що споживач, який отримує послуги з розподілу природного газу, зобов`язаний їх оплачувати.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 8547 грн. 06 коп. є підставними та обґрунтованими, а тому дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували вимоги викладені позивачем, зокрема щодо проведеного розрахунку, у суду не має сумніву, що розрахунок здійснено на підставі п.п. 1, 2 глави 6 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем.

Щодо посилання представника позивача на неврахування Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.02.2016 року за № 236, на яку вона посилається у відзиві на позовну заяву суд погоджується з позицією представника позивача, що така методика поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали або мають намір отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, а не на споживачів, яким є ОСОБА_1 .

Крім того представник відповідача, як підставу для відмови у задоволенні позову посилається на укладений між ОСОБА_1 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закрпатгаз» договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), суд вважає необхідним зазначити наступне.

Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системоюз метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Це цілий комплекс дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних з підтриманням системи ГРМ в надійному та безпечному стані, що підтверджується в т.ч. складовими структури тарифу на послуги з розподілу природного газу.

Газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам.

Споживач сплачує за комплекс технічних заходів, що забезпечує підтримку газопроводів і споруд на них у працездатному стані і робить можливою безаварійну та безперебійну доставку природного газу споживачам.

Експлуатація складових газорозподільної системи включає здійснення Оператором ГРМ комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення розподілу природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в спосіб та порядок, що передбачені чинними нормативно-правовими актами. Експлуатація складових газорозподільної системи, які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж Оператора ГРМ, та її використання спрямовані для забезпечення розподілу природного газу споживачам, підключеним (приєднаним) до газорозподільної системи.

Згідно п. 1, розд. III Кодексу ГРМ експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Власники газової мережі, яка згідно з розділом II цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).

Суд звертає увагу на те, що взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу. укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу 1 Кодексу ГРМ).

Тому на думку суду, наявність договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України не можуть братися до уваги, адже не регулюють питання пов`язані з наданням AT «Закарпатгаз» послуг з розподілу природного газу і не впливають на обов`язок Оператора ГРМ забезпечити безперебійний розподіл природного газу кінцевому споживачу та обов`язок споживача оплатити дану послугу.

Враховуючи вищенаведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України , витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, витрати на відшкодування правової допомоги заявлені представником відповідача адвокатом Суязовою Г.В. стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України, статтями 2, 10-13, 76-81, 83, 89, 141, 223, 264, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» суму заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 8547( вісім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 06 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» судовий збір у розмірі 2 270 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», юридична адреса: 88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 10.05.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді 09.05.2022 року у відпустці згідно наказу.

Суддя К.С. Дегтяренко