ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 лютого 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4304/21

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/269/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Патук А.А., Шкарупою Ю.В.,

учасники справи:

позивач: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівський міський центр соціальних служб,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2021 року (ухвалене о 11:48, повний текст рішення складено 04 листопада 2021 року) у справі за позовом Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (далі - УСД ЧМР) в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просило позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у разі позбавлення матері батьківських прав, передати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Чернігівської міської ради для подальшого його влаштування.

Позов обґрунтовувало тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСД ЧМР з 15.06.2020, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, через те, що мати дитини - ОСОБА_3 не приділяє належної уваги вихованню сина, зловживає алкогольними напоями, часто зникає з дому.

ОСОБА_3 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина, однак на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила.

25.06.2020 ОСОБА_1 , який знову залишився без піклування матері, було поміщено до КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» працівниками поліції по акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, 02.07.2020 дитину переведено до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації.

За заявою матері питання про повернення дитини неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини та зрештою 23.02.2021 їй надано дозвіл забрати дитину з центру. Однак, вже 14.04.2021 працівниками поліції на відповідачку було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 178 та ч. 2 ст. 184 КУпАП. 15.04.2021 виконкомом Чернігівської міської ради прийнято рішення про негайне відібрання дитини від матері.

Наведене свідчить про те, що після повернення сина мати дитини не виконує належним чином обов`язків по вихованню дитини. ОСОБА_2 постійно зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, не утримує сина матеріально, не створила умови для проживання дитини, не піклується про його навчання, з часу вилучення дитини 14.04.2021 не цікавиться, де на даний час перебуває син ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , перебуває на обліку в Деснянському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації», як така, що згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2020 за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України була засуджена до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.11.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладанням на Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради контролю за виконанням нею батьківських обов`язків.

В апеляційній скарзі УСД ЧМР просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріалами справи доведений факт свідомого та умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , позбавлення відповідачки батьківських прав є виключною мірою, адже повернення дитини до матері буде створювати загрозу його життю та здоров`ю.

Заявник зазначає, що районним судом не взято до уваги наступні обставини:

- після відібрання дитини 14.04.2021 мати дитини жодного разу не зверталась до УСД ЧМР щодо встановлення місця перебування дитини; із заявами зверталась бабуся дитини ОСОБА_6 ;

- за показаннями свідка - інспектора ювенальної превенції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 дитина систематично знаходилась у місті сама пізно ввечері; повертати дитину матері не було можливості, адже останньої не було вдома, а бабуся за місцем проживання перебувала у стані алкогольного сп`яніння і не могла повідомити про місце знаходження матері; дитина була вдягнена не по сезону в холодну пору року, що могло завдати стійкої втрати здоров`я дитини; з матір`ю неможливо було зв`язатись, оскільки остання за місцем проживання була відсутня;

- у листі Авдіївської ЗОШ Михайло-Коцюбинської селищної ради № 51 від 17.09.2021 зазначено, що під час навчання дитини у закладі з ним неодноразово проводились бесіди психолога, під час яких дитина повідомляла, що не може забути, коли мати була у нетверезому стані, сварилась на нього та дозволяла рукоприкладство; зі слів ОСОБА_1 мати не приділяла йому належної уваги, не займалась з ним, не гралась, не читала книжки.

Заявник вказує, що висновки суду про те, що відповідачка змінила свою поведінку та спосіб життя, є хибними, оскільки після проведеного лікування від алкогольної залежності 25.01.2021, вже 14.04.2021 ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння перебувала на дитячому майданчику та вживала алкогольні напої із сторонніми чоловіками.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що факти, викладені позивачем, не відповідають дійсності, останнім не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідачка зазначає, що посилання позивача на постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.02.2020, 15.06.2020, 27.07.2020 про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконними, оскільки складання відповідних адміністративних протоколів було спрямовано в подальшому на скасування іспитового строку ОСОБА_2 , призначеного вироком того ж суду від 14.01.2020.

Указує, що і в позовній заяві, і в апеляційній скарзі позивач сам зазначає, що мати зверталась до УСД ЧМР із заявами про повернення дитини із закладу виховання в сім`ю, і ці факти не можуть свідчити про умисне ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки вказують, що вона завжди приділяла своєму синові належну увагу, турботу і виховання.

Наголошує, що надані їй на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини в період з вересня 2020 року по лютий 2021 року рекомендації нею виконані: 21.09.2020 вона зареєстрована як фізична особа - підприємець; має стабільний дохід; в період знаходження сина у Ніжинському ЦСПРД та у патронатній сім`ї постійно піклувалась ним, а після вибуття дитини з цього закладу його було влаштовано до ЗОШ № 25; їй проведено протиалкогольне лікування; за місцем проживання має позитивні характеристики.

На думку ОСОБА_2 посилання на долучену до апеляційної скарги відповідь КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської міської ради від 03.11.2021 № 2060 не має значення для справи, оскільки не стосується предмету позовних вимог, вона отримана вже після ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника позивача УСД ЧМР - Овсяника О.М., який підтримав апеляційну скаргу, відповідачки ОСОБА_2 та її представника - адвоката Руднєва О.О., які просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка усвідомлює протиправність своєї негативної поведінки, намагається виправитися, за станом здоров`я припинила вживати спиртні напої, працює, має дохід та надала суду письмові докази про придбання речей та продуктів харчування для дитини.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не може апеляційний суд, через їх невідповідність обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Судом у справі встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8).

З довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 25.06.2020 № 2946 вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7), фактично відповідачка мешкає за адресою АДРЕСА_2 .

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2020 (справа № 750/7366/19) ОСОБА_2 визнано винною та призначено покарання за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки (а.с. 159-163), у зв`язку із чим ОСОБА_2 була взята на облік Деснянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2020 (справа № 750/1254/20) ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження за ухилення від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній 23.01.2020 з 11:24 по 13:40 год. знаходився без нагляду батьків та без піклування (протокол про адміністративне правопорушення № 30/184 від 23.01.2020) (а.с. 246).

14.05.2020 інспектором СЮП ВП ЧВП ГУНП України в Чернігівській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 86/184 про те, що ОСОБА_2 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши його 01.05.2020 за адресою: АДРЕСА_3 без нагляду та піклування, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

За результатами розгляду даного протоколу постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.06.2020 (справа № 750/4470/20) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 184 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу за ухилення від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинено повторно (а.с. 247).

18.05.2020 посадовою особою Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області направлено до Чернігівського міського центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді та до Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради подання щодо усунення причин та умов, що призводять до вчинення дітьми кримінальних та адміністративних правопорушень, в якому повідомлено, що ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , залишила свого малолітнього сина ОСОБА_1 , 01.05.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , без нагляду та поїхала на два тижні у Київську область у своїх справах. Інспектором ювенальної превенції було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП від 14.05.2020 на ОСОБА_2 (а.с. 9).

05.06.2020 інспектором СЮП ВП ЧВП ГУНП України в Чернігівській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 99/184 про те, що ОСОБА_2 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 05.06.2020 з 20:42 год знаходився без нагляду матері до 21:30 год за адресою: м. Чернігів, вул. Бєлова, 29 на дитячому майданчику та штовхнув малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатами розгляду даного протоколу постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2020 (справа № 750/5550/20) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 184 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу за ухилення від виконання, передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинено повторно (а.с. 249).

З 15.06.2020 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні (службі) у справах дітей Чернігівської міської ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах.

25.06.2020 складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, відповідно до якого працівниками поліції 25.06.2020 о 23 год. 00 хв. було виявлено дитину ОСОБА_1 , який грався в березовому гаю в м. Чернігові по вул. Пухова , та доставлено і поміщено до КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради (а.с. 10).

02.07.2020 ОСОБА_1 було переведено до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (а.с.66).

Посадовою особою Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області 10.07.2020 за подією, що мала місце 25.06.2020, направлено до Чернігівського міського центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді та до Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради подання щодо усунення причин та умов, що призводять до вчинення дітьми кримінальних та адміністративних правопорушень, в якому повідомлено, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки знаходилася в стані схожому на алкогольне сп`яніння, а дитина ОСОБА_1 25.06.2020 знаходилася без нагляду та піклування батьків (а.с. 11).

Інспектором Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області також 31.07.2020 направлено до служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради листа з проханням взяти до уваги зазначену в ньому інформацію, за можливості провести профілактичну бесіду щодо неналежного виконання батьківських обов`язків засудженою (а.с. 12).

За повідомленням служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради від 26.08.2020 з ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду, в ході якої вона була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина ОСОБА_1 . Вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у службі у справах дітей, як дитина, мати якої ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 242).

За інформацією Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації за період перебування дитини з 02.07.2020 у центрі мати ОСОБА_2 систематично відвідувала дитину. В умовах карантину відвідування дітей у закладі було обмежено, їй рекомендовано підтримання родинних зв`язків та спілкування у телефонному режимі. ОСОБА_1 з мамою постійно підтримував зв`язок по телефону, що є ресурсним для дитини й сприяє покращенню психоемоційного стану. Також мати надсилала сину посилки із солодощами та речами. ОСОБА_2 постійно контактувала у телефонному режимі з працівниками закладу, цікавилась життям, здоров`ям, розвитком, навчанням та подальшою долею дитини, виявляла бажання повернути сина додому та зберегти позитивні родинні стосунки (а.с. 66).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення ГАА № 437738 П1092 від 16.07.2020, що винесена інспектором СЮП ВП ЧВП ГУНП України в Чернігівській області, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 178 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження, у зв`язку із тим, що 16.07.2020 о 13:10 год. остання, знаходячись поблизу будинку по вул. Шевченка у м. Чернігові, розпивала пиво «Чернігівське» на дитячому майданчику та мала явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя) (а.с. 248).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2020 (справа № 750/7173/20) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 184 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу за ухилення від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок того, що 25.06.2020 з 17:51 год. до 22:57 год. дитина залишилась без нагляду матері, була у брудному одязі, мати знаходилась у стані схожому на алкогольне сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 250).

10.11.2020 Деснянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області направлено лист до служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради з проханням взяти до уваги зазначену у ньому інформацію та здійснити заходи реагування згідно чинного законодавства. У листі зазначено, що ОСОБА_2 злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, про що свідчить вчинення нею неодноразово адміністративних правопорушень, передбачених ст. 184 КУпАП. Дитина часто залишається без нагляду матері та піклування. ОСОБА_2 поряд з дитиною знаходиться в стані схожому на алкогольне сп`яніння (а.с. 13).

Після переведення ОСОБА_1 до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації відповідачка зверталась із заявами про повернення дитини із закладу на виховання у сім`ю. Дане питання неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, а саме, у вересні та грудні 2020 року, у січні та лютому 2021 року. Матері давались рекомендації щодо влаштування на роботу, визначення місця, де вона буде проживати з сином та проходження курсу лікування від алкогольної залежності.

На виконання вказаних рекомендацій 21.09.2020 ОСОБА_2 зареєструвалась як фізична особа-підприємець (а.с. 63-64), надала довідку про отриманий дохід від зайняття підприємницькою діяльністю за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 в сумі 100 000 грн (а.с. 65), довідку від 16.02.2021 № 43 про те, що ОСОБА_1 буде навчатись у Чернігівської ЗОШ І ступеня №25 у 2-В класі (а.с. 67), довідку лікаря від 25.01.2021 про проведене їй протиалкогольного лікування методом блок-ін`єкції на один рік (а.с. 68).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 23.02.2021 матері було надано дозвіл забрати сина з центру.

02.03.2021 адміністрацією Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації повідомлено УСД ЧМР та Чернігівський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про те, що 02.03.2021 вихованець їхнього закладу ОСОБА_1 переданий матері ОСОБА_2 для подальшого виховання в сім`ї. Матері надані рекомендації: налагодити та підтримувати позитивний мікроклімат в сім`ї, підтримувати тісний зв`язок зі школою, де навчається дитина, допомагати та контролювати виконання домашніх завдань; організовувати змістовне дозвілля дитини, записати до спортивного гуртка, секції з метою формування навичок саморегуляції (а.с. 14).

Старшим інспектором Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області відносно ОСОБА_2 до суду були направлені матеріали для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком суду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2021 дане подання задоволено, скасований випробувальний термін і ОСОБА_2 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19.03.2021 вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано і в задоволенні подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області - відмовлено (а.с. 60-62).

За інформацією, що міститься в листах УСД ЧМР встановлено, що вночі 14.04.2021 ОСОБА_2 звернулась до поліції на канал 102 щодо зникнення сина. Заявниця перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 було знайдено працівниками поліції у біологічного батька по АДРЕСА_3 , який вранці привів дитину до матері.

14.04.2021 для з`ясування обставин справи, комісією у складі спеціалістів управління (служби) у справах дітей, фахівців центру соціальних служб та працівників поліції було відвідано родину.

Зранку 14.04.2021 ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння перебувала на дитячому майданчику та вживала алкогольні напої із сторонніми чоловіками.

ОСОБА_1 повідомив, що мати постійно вживає алкоголь, а співмешканець матері ображає його, тому він пішов від матері, яка його не може захистити.

Того ж дня дитину було вилучено від матері відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини та влаштовано на тимчасове перебування до патронатної сім`ї.

14.04.2021 на ОСОБА_2 працівниками поліції складено протокол про адміністративні правопорушення передбачені статтями 178 та частиною 2 статті 184 КУпАП (а.с. 73, 254).

15.04.2021 за результатами розгляду клопотання УСД Чернігівської міської ради Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення № 206 про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_1 від матері ОСОБА_2 у зв`язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини (а.с. 15). Дитину влаштовано на тимчасове перебування до патронатної сім`ї (а.с. 73-74).

19.04.2021 Деснянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області повторно направлено запит до УСД Чернігівської міської ради. Зазначено, що під час перебування на обліку уповноваженим органом з питань пробації із засудженою ОСОБА_2 постійно проводились соціально-виховна та профілактично-роз`яснювальна робота, в ході якої роз`яснювались наслідки, які настають в разі невиконання обов`язків, покладених на неї вироком суду, вчинення засудженою адміністративних правопорушень та нового злочину. Незважаючи на проведену роботу, засуджена ОСОБА_2 постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2020 за ч. 1 ст. 184 КУпАП була притягнута до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді попередження, а саме ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_1 , оскільки останній 23.01.2020 з 11:24 год. по 13:40 год. знаходився без нагляду батьків та без піклування. В подальшому засуджена на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, про що свідчать постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.06.2020 та 29.07.2020, згідно з якими ОСОБА_2 продовжує ухилятися від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, так як 01.05.2020 залишила свого малолітнього сина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , без нагляду та піклування та 05.06.2020 з 20:42 год. по 21:30 год малолітній син ОСОБА_1 знаходився без нагляду матері за адресою: м. Чернігів, вул. Бєлова, 29 , на дитячому майданчику та штовхнув малолітнього ОСОБА_10 . ОСОБА_2 продовжила ухилятися від належного виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина та зловживати спиртними напоями, про що свідчить вчинення нею 06.07.2020 адміністративних правопорушень передбачених ст. 178, 184 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2020 за ч. 2 ст. 184 КУпАП засуджена була притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 1 700 грн, а саме, ОСОБА_2 ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_1 , внаслідок чого дитина залишилась без нагляду матері та була у брудному одязі, мати знаходилась у стані схожому на алкогольне сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 .

Указано, що матеріали відносно засудженої були направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком суду. Зазначено, що раніше, ухвалою суду першої інстанції дане подання було задоволено, а ухвалою апеляційного суду ухвалу суду першої інстанції скасовано і в задоволенні подання органу пробації - відмовлено. Одним із мотивів відмови стало те, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_2 забрала дитину з інтернату та піклується про неї. Врахувавши викладене та той факт, що ОСОБА_2 продовжувала порушувати порядок та умови відбування іспитового строку, орган пробації просив повідомити про належне виконання останньою батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_1 (а.с. 16, 60-62).

29.04.2021 рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 231 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 (а.с. 32-35).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2021 (справа № 750/4499/21) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 184 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу за ухилення від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки остання 14.04.2021 о 12:20 год. знаходилася у сильному алкогольному сп`янінні, у зв`язку з чим не в змозі була виконувати покладені на неї обов`язки по піклуванню за дитиною, ОСОБА_1 знаходився в брудному одязі (а.с. 251-252).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2021 (справа № 750/4720/21) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у зв`язку з тим, що 27.04.2021 о 18:30 год. остання в м. Чернігові по просп. Миру, 194 , у приміщенні супермаркету «АТБ» таємно викрала з полиці магазину товар, а саме: горілку Green Day 1 л, нектар 0,95 л Jaffa, батончик 100 г Kinder Chocolate, батончик 102 г «Своя лінія», на загальну суму 215,20 грн, чим вчинила дрібну крадіжку (а.с. 253).

За інформацією про результати бесіди учня 3 класу ОСОБА_1 з практичним психологом від 17.09.2021, наданою КЗ Андріївська ЗОШ І-ІІІ ступенів Михайло-Коцюбинської селищної ради, за період навчання в Андріївській ЗОШ І-ІІ ст. з учнем 3 класу ОСОБА_1 неодноразово проводились бесіди з практичним психологом. Дитина йде на контакт, у процесі розмови завжди відкрита. Щодо прихильності хлопчика до матері та інших родичів можна сказати наступне: ОСОБА_1 любить свою маму, згадує той час, коли вони були разом. З теплотою згадує спілкування з бабусею ОСОБА_12 та прабабусею ОСОБА_13 . Але були такі моменти, які закралися у дитяче серце та постійно травмують його психіку. Він не може забути, коли мама була у нетверезому стані, сварилася на нього та дозволяла собі рукоприкладство. Під час такої поведінки матері дитина була дуже налякана та замикалася в собі, шукала порятунку, ховалася та втікала з дому. Зі слів ОСОБА_1 , мама не приділяла йому належної уваги, не займалася з ним, не гралася, не читала дитячі книжки. Про біологічного батька хлопчик нічого не розповідав, лише говорить, що він на нього схожий (а.с. 104).

Згідно з характеристикою учня 3 класу Андріївської ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 , останній навчається в цій школі з 16.04.2021. З початку навчання у закладі проявляв байдужість на уроках. Вчителю постійно треба було нагадувати про належну поведінку під час уроків. Відволікався на розмови з однокласниками, на зауваження вчителя не реагував. До виконання доручень ставився недбало та безвідповідально. На перервах порушував дисципліну. З однокласникам відносини були складні, часто створював навколо себе конфліктні ситуації. До старших ставився нешанобливо, міг нагрубіянити. За час перебування у патронатній сім`ї хлопчик значно змінився на краще, відчувається позитивний вплив вихователя на формування особистості дитини. Спостерігається помітний прогрес у навчанні та поведінці. Налагодилися стосунки з однокласниками. ОСОБА_1 став більш організованим, відповідальним. Навчився контролювати свою поведінку. Має різнобічні інтереси. Для навчання в школі хлопчик забезпечений всім необхідним. Вихователь належно дбає про ОСОБА_1 , підтримує постійний зв`язок з учителем та адміністрацією школи (а.с. 104 зворот).

На запит апеляційного суду КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради надано відповідь № 286 від 14.02.2022 про те, що згідно з випискою з амбулаторної картки № 417 від 03.11.2020; № 677 від 27.04.2021 ОСОБА_2 була доставлена в кабінет медичних оглядів диспансерного наркологічного відділення ЧОПНЛ і встановлений діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння) (а.с.153, 233).

До суду апеляційної інстанції надані відповіді Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 10.01.2022 та 03.02.2022 з доданими до них відеозаписами подій з портативних відео регістраторів, де зазначено, що за адресою АДРЕСА_2 за 2021 та 2022 роки зафіксовано 82 виклики зі скороченого номеру екстреного виклику поліції «102», лише за період з 02.01.2022 по 02.02.2022 зафіксовано 9 викликів (а.с.193-194, 197-198). З відеозаписів вбачається, що за вказаною адресою, де мешкає відповідачка, постійно відбуваються сварки, бійки з нанесенням тілесних ушкоджень, за візуальними ознаками відповідачка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статті 150 цього Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, свого народу, своєї Батьківщини, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Право на виховання дитини є одним із найважливіших батьківських прав. Водночас, це право є і обов`язком.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтею 166 СК України визначено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення у справі «Хант проти України»).

У справі «Мамчур проти України» Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, встановлені обставини справи та надані на їх підтвердження докази, беручи до уваги принцип «якнайкращих інтересів дитини», вирішуючи даний спір, колегія суддів виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка ОСОБА_2 починаючи з 2020 року неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 ( 26.02.2020 , 15.06.2020, 29.07.2020, 11.09.2020, 21.05.2021), за розпиття алкогольних напоїв у громадських місцях (дитячий майданчик) (16.07.2020), за дрібну крадіжку (09.06.2021).

У процесуальних документах та листах, складених правоохоронними та уповноваженими органами, зазначалось, що мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не приділяє належної уваги вихованню сина, не піклується про нього, зловживає алкогольними напоями та часто зникає з дому, дитина залишається сама без нагляду, у брудному одязі. Працівники поліції знаходили дитину одну в нічний час у віддаленому від дому місці.

Працівникам правоохоронних органів та служби у справах дітей ОСОБА_1 повідомляв, що мати постійно вживає алкоголь, а співмешканець матері ображає його, тому він пішов від матері, яка не може його захистити.

З 15.06.2020 малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСД Чернігівської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, а 02.07.2020 він був поміщений до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації.

Службою у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради з ОСОБА_2 неодноразово проводились профілактичні бесіди, в ході яких вона була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина ОСОБА_1 . Матері давались рекомендації щодо влаштування на роботу, визначення місця, де вона буде проживати з сином та проходження курсу лікування від алкогольної залежності.

Після звернень матері та неодноразового розгляду на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини питання повернення їй дитини, 02.03.2021 ОСОБА_1 з Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації було передано матері для подальшого виховання, а матері надані рекомендації: налагодити та підтримувати позитивний мікроклімат в сім`ї, підтримувати тісний зв`язок зі школою, де навчається дитина, допомагати та контролювати виконання домашніх завдань; організовувати змістовне дозвілля дитини, записати до спортивного гуртка, секції з метою формування навичок саморегуляції.

Однак, відповідачка на шлях виправлення не стала, поведінки, способу життя, після повернення дитини до сім`ї та ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо сина не змінила.

У квітні 2021 року на канал 102 надійшов виклик поліції з повідомленням про зникнення дитини ОСОБА_1 . При з`ясуванні комісією обставин справи та відвідуванні сім`ї ОСОБА_2 була виявлена у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно.

У зв`язку із зазначеним виконкомом Чернігівської міської ради 15.04.2021 прийнято рішення про негайне відібрання ОСОБА_1 від матері ОСОБА_2 у зв`язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини; дитину влаштовано на тимчасове перебування до патронатної сім`ї; в подальшому затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 з 02.07.2020 по 02.03.2021 перебував у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації, а після повернення його до сім`ї (02.03.2021) вже 14.04.2021, трішки більше ніж за місяць, був вилучений у матері у зв`язку із безпосередньою загрозою для його життя та здоров`я.

Під час бесіди зі шкільним практичним психологом ОСОБА_1 розповідав, що не може забути, коли мама була у нетверезому стані, сварилася на нього та дозволяла собі рукоприкладство, мама не приділяла йому належної уваги, не займалася з ним, не гралася, не читала дитячі книжки.

З матеріалів справи чітко вбачається, що відповідачка веде систематичний аморальний спосіб життя, постійно нехтує батьківськими обов`язками відносно малолітнього сина, зловживає алкоголем, вчиняє адміністративні та кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим не в змозі здійснювати належний розвиток, догляд та піклування за малолітнім сином, а також забезпечити йому безпечне, спокійне та стійке середовище. Дитину було відібрано у відповідачки двічі, однак належних висновків остання не зробила, своєї поведінки та ставлення до батьківських обов`язків не змінила.

Наявна ситуація у сім`ї малолітнього ОСОБА_1 та встановлені обставини, в яких перебуває дитина, очевидно не відповідають жодному критерію якнайкращого забезпечення інтересів дитини, завдають їй психоемоційного дискомфорту та призводить до порушень емоційно-особистісної сфери.

Колегія суддів приходить до логічного висновку, що сім`я малолітнього ОСОБА_1 є особливо непридатною та явно неблагополучною для останнього.

Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що ОСОБА_2 у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання, а саме: тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, постійно залишає дитину саму без догляду та захисту, що негативно впливає на її фізичний розвиток та психо-емоційний стан як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти, а своєю негативною та моральною поведінкою показує поганий приклад і створює небезпеку для її життя і здоров`я, апеляційний суд дійшов переконання, що висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідачки відповідає інтересам малолітньої дитини.

Відповідачка після повернення їй ОСОБА_1 02.03.2021 не довела зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за ним, не спростувала, що свідомо нехтувала та продовжує нехтувати обов`язками матері щодо сина. Факт заперечення відповідачкою проти позову про позбавлення її батьківських прав не свідчить про її інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.

Посилання ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу на те, що постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.02.2020, 15.06.2020, 27.07.2020 про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконними, оскільки складання відповідних адміністративних протоколів було спрямовано в подальшому на скасування іспитового строку ОСОБА_2 , призначеного вироком того ж суду від 14.01.2020, є безпідставним, оскільки вказані постанови є чинними та не оскарженими.

Суд критично відноситься до пояснень відповідачки про те, що надані їй на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини в період з вересня 2020 року по лютий 2021 року рекомендації нею повністю виконані.

Так, дійсно 21.09.2020 ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа - підприємець, має певний дохід.

Проте, в довідці від 16.02.2021 № 43 зазначено про те, що ОСОБА_1 буде навчатись у Чернігівської ЗОШ І ступеня №25 у 2-В класі (а.с. 67), даних про те, що ОСОБА_1 дійсно навчався в цій школі матеріали справи не містять, а вже з 16.04.2021 ОСОБА_1 навчається в Андріївській ЗОШ І-ІІІ ступенів Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівської області та перебуває у патронатній сім`ї.

Після проведеного 25.01.2021 ОСОБА_2 протиалкогольного лікування, остання 27.04.2021 була доставлена в кабінет медичних оглядів диспансерного наркологічного відділення ЧОПНЛ, їй встановлений діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння).

Посилання ОСОБА_2 на те, що долучена до апеляційної скарги відповідь КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської міської ради від 03.11.2021 № 2060 не має значення для справи, оскільки не стосується предмету позовних вимог, є хибним, оскільки в ній міститься інформація, що характеризує ОСОБА_2 як особу, що схильна до зловживання алкогольних напоїв.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2021, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17.02.2022 (справа № 750/7366/19), задоволено подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області. Направлено засуджену ОСОБА_2 для відбування покарання згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2020 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 .

Необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

У зв`язку із задоволенням позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з ОСОБА_2 на корись держави підлягають стягненню судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 2 270 грн та за апеляційний розгляд справи в сумі 3 405 грн, а разом 5 675 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2021 року - скасувати.

Позов Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 5 675 грн у відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 травня 2022 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко