справа № 399/295/21
провадження № 2/399/7/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шульженко В.В., при секретарі судового засідання Бобрик І.О., Аксьоновій К.С., за у часті представника позивача, адвоката Коротченка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, скасування наказу, визнання недійсним рішення, викладеного у листі - повідомленні про заперечення у поновленні договору оренди землі, з урахуванням змін наведених у заяві про зміну предмета позову про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання незаконним та скасування наказу (справа № 399/295/21), -

встановив:

Позивач, від імені якого діє представник, адвокат Коротченко О.О., звернувся до суду із вище зазначеним позовом в якому, враховуючи заяву про зміну предмета позову, просив визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного 04 червня 2009 року між Онуфріївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 зареєстрованого у Онуфріївському районному відділі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.07.2009 року за №31, за умовами якого в реєстрі земель вчинено запис від 20.07.2009 року за №31, за умовами якого в оренду надано земельну ділянку загальною площею 71.80 га, кадастровий номер 020009002 (згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.08.2018 №НВ-018 кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:9039, площа земельної ділянки 71,7954 га), яка розташована на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області в редакції, що зазначена у позовних вимогах, та визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.07.2019 року №11-3740/14-19-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки», яким було припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 71.80 га, в тому числі: 71,80 га-рілля, кадастровий номер :02:000:9002, розташованої на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, надане гр. ОСОБА_1 , посвідчене договором оренди землі зареєстрованого 20 липня 2009 року за №31.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.06.2009 року між ОСОБА_1 та Онуфріївською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду позивача передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 71.80 га, в т.ч. 71.80 га ріллі, кадастровий номер 020009002, на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району, на 10 років, зареєстрований у Онуфріївському районному відділі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 20.07.2009 року за №31. За умовами договору, п.43, останній набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, тобто перебіг строку дії договору розпочався після його реєстрації та закінчився 20.07.2019 року. За п.8 договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач наводить положення ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (на момент звернення позивача з листом-повідомленням про поновлення спірного договору оренди землі) та ч.6 зазначеної статті Закону. Та зазначає, що орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч.2 ст.33 зазначеного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч.1-ч.5 ст.33 зазначеного Закону).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч.6 ст. 33 зазначеного закону).

Зазначає, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов`язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендаря про відмову у поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди та посилається на правову позицію постанови ВСУ від 25.02.2015 року по справі №6-219цс14.

Зазначає, що позивач належним чином виконував обов`язки за умовами договору, орендна плата вносилась своєчасно та в повному обсязі, земельна ділянка використовувалася за призначенням, жодних порушень орендар не допускав. Тому, з метою реалізації свого права на поновлення договору оренди землі позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області направлено заяву про поновлення договору оренди землі, а відповідач зобов`язаний був протягом місяця з дня отримання листа повідомлення розглянути його на відповідність вимогам закону, узгодити за необхідності істотні умови договору, за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Посилаючись на практику Верховного суду у справі від 10.09.2018 року №920/739/17 п.5.5, зазначені положення слід розуміти таким чином: орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що в свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря, може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі. При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Вважає, що жодних цих дій Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області не виконано, чим грубо порушено вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та процедуру реалізації орендарем переважного права на поновлення договору відповідно до вимог ст. 33 зазначеного закону та посилається на правову позицію викладену у абз.2 п.5.10 постанови ВС від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Та, вважає, що позивач належно користуючись своїми правами, як орендар за договором, вчинив всі необхідні дії для поновлення договору оренди, повністю дотримався процедури поновлення договору оренди землі, тоді як Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області свавільно порушило вимоги ст.33 ЗУ «Про оренду землі», діяло поза межами повноважень, наслідок чого стало порушення права позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк. Натомість, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області надано лист-повідомлення від 09.07.2019 року №Х-5188/0-2960/0/17-19, яким повідомлено про заперечення щодо поновлення договору оренди землі. В обґрунтування такого листа зазначено, що при поданні заяви на поновлення договору оренди землі не було додано проект додаткової угоди. З даного приводу позивач повідомляє, що працівники ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області під час реєстрації заяви про поновлення договору оренди землі відібрали у ОСОБА_1 необхідні документи, а також заяву про поновлення договору оренди землі та сказали чекати на лист-повідомлення, однак про необхідність подачі проекту додаткової угоди не повідомили і при прийнятті документів не наголошували на необхідності додати проект додаткової угоди. Позивач вважає, що неподання ним проекту додаткової угоди разом із заявою щодо поновлення договору оренди не є порушенням порядку поновлення договору, що передбачений ч.1-ч.5 ст. 33 Закону. У листі відповідача не міститься заперечень стосовно несплати позивачем орендної плати, неналежного виконання умов договору або застережень про незгоду із будь-якими істотними умовами договору. Вважає, що відсутність проекту договору (додаткової угоди) як окремого документа чи не відображення у проекті істотних умов не повинні перешкоджати поновленню договору, а тому, достатнім є висловлення згоди орендаря стосовно істотних умов договору.

Наголошує на тому, що зі змісту заяви щодо поновлення договору від 11.06.2019 року видно, що позивач повідомив відповідача про намір продовжити дію договору оренди землі не змінюючи при цьому істотні умови договору, тому недодання до вказаного листа проекту додаткової угоди не може бути наслідком позбавлення права позивача на поновлення договору оренди землі. Вважає відмову відповідача формальною, яка не місить обґрунтованої відповіді на пропозицію позивача стосовно продовження дії договору оренди землі та обґрунтованих посилань на порушення позивачем закону або пропозиції щодо конкретних істотних умов договору, які він пропонує змінити.

Також у своїх доводах позивач посилається на п.1 Наукового висновку члена Науково-консультативної ради Верховного суду д.ю.н. проф. ОСОБА_2 щодо проблемних питань застосування ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» адресованого КГС у складі ВС по справі 920/739/17, де зазначено, що орендарю достатньо висловити свою згоду на автоматичне поновлення договору на тих самих умовах. Відсутність «проекту угоди» як окремого документу в даному випадку, на погляд автора, жодних наслідків для можливості поновлення договору тягнути не повинно. Та, наводить п.4 зазначеного висновку, де на думку автора з огляду на мету правового регулювання слід тлумачити без надмірного формалізму достатньо, щоб орендар явно висловив свою згоду стосовно істотних умов договору, відсутність окремого проекту договору як окремого документа чи не відображення у проекті певних істотних умов (особливо, коли зрозуміло, що орендар претендує на автоматичне поновлення договору на новий строк на тих самих умовах) не повинні перешкоджати поновленню договору.

Тому, зазначає, що позивач виконав умови поновлення договору оренди землі, строки для звернення з листом-повідомленням про поновлення строку дії договору позивачем порушено не було. Заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди на новий термін повинні бути обґрунтовані та містити конкретні посилання на порушення вимог законодавства або конкретні істотні умови договору, стосовно яких він пропонує зміни. Однак, зазначає, що листом-повідомленням від 09.07.2019 року №Х-5188/0-2960/0/17-19 відповідач відмовив у поновленні правочину. Вважає, що така відмова суперечить обставинам виниклих правовідносин, так як відсутні жодні пропозиції орендодавця на узгодження або зміну істотних умов оренди. Вважає, що спірний лист не відповідає, як фактичним обставинам справи, так і вимогам ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», якою регламентований порядок припинення орендних відносин та порушує права орендаря на поновлення договору, адже в даному випадку відсутні визначені законом умови вважати правочин припиненим.

На думку позивача, встановивши факт належного виконання орендарем умов договору оренди, дотримання ним строків та процедури повідомлення про поновлення його на новий строк, продовження виконання орендних зобов`язань, а також врахувавши відсутність належного правового обґрунтування прийнятого рішення про відмову у поновленні орендних відносин, вважає, що договір оренди землі, відповідно до ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» можливо поновити на той самий строк та на тих самих умовах, які були ним передбачені. Та, зазначає, що враховуючи, що позивачем виконано визначені законом та договором умови для поновлення його дії на той самий строк та на тих самих умовах, які ним передбачені, вирішення питання про припинення права оренди, а саме наказом відповідача №11-3740/14-19-СГ від 24.07.2019 року «Про припинення права оренди земельної ділянки» порушує інтереси орендаря за договором та листом-повідомленням від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19 направлено акт приймання-передачі земельної ділянки для підписання, порушує інтереси орендаря за договором.

Наголошує на тому, що позивач належним чином виконував умови договору, орендна плата сплачувалася вчасно та у повному обсязі, після спливу строку договору оренди землі ОСОБА_1 продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, яка була набута у користування за договором, зворотна передача земельної ділянки орендодавцю не відбувалась. Та, посилаючись на постанову ВС від 20.02.2019 №917/410/18 (п.п.12.1-12.2) визначено, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», не вимагається. Та, вважає, що у позивача, на підставі ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», з`явилось право на поновлення договору оренди землі на той самий строк, на тих самих умовах. Наголошує, що дії відповідача, які були спрямовані на вирішення юридичної долі спірної земельної ділянки у формі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про припинення права оренди земельної ділянки та листа-повідомлення від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19 прийнятого на його підставі, є прямим порушенням прав позивача на спірну земельну ділянку та є такими, що суперечать нормам законодавства, оскільки право оренди не було припинено у встановленому законом порядку і не могло бути законним шляхом припиненим, адже був відсутній наказ про заперечення в поновленні договору оренди землі, прийнятий в строки визначені ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» і в державний реєстр речових прав на нерухоме майно не було внесено інформацію про припинення права оренди позивача. Саме тому, на думку позивача, наказ №11-3740/14-19-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» було прийнято відповідачем протиправно та незаконно та відповідач не мав правових підстав для підготовки та направлення листа-повідомлення від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19.

Вважає, що з боку відповідача відбулося порушення порядку поновлення договору, відповідно вважає, що наказ про припинення права оренди земельної ділянки прямо суперечить такому поновленню та порушує право орендаря на мирне володіння орендованою земельною ділянкою. Тому, видання оспорюваного наказу є наслідком помилки відповідача, а така помилка не може виправлятись за рахунок позивача, а має бути виправлена за рахунок відповідача, як державного органу, шляхом визнання його недійсним та скасування.

Враховуючи правові позиції ВС від 26.05.2020 року у справі №908/299/18, від 09.06.2020 року у справі №912/1860/19, від 23.12.2020 року №310/149/17 та враховуючи той факт, що зі змісту заяви щодо поновлення договору від 11.06.2019 року вбачається, що позивач повідомив відповідача про намір продовжити дію договору оренди землі не змінюючи при цьому істотні умови договору, позивач вважає, що договір оренди землі може бути поновлено на той самий строк та на тих самих умовах шляхом визнання укладеною додаткової угоди.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позову у повному обсязі, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та просив відмовити у позові. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначені документи орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем істотні умови договору і, за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Частиною 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частиною 8 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Та, зазначає, що 11.06.2019 року до Головного управління надійшов лист-повідомлення позивача, зареєстрований за №Х-5188/0/16-19 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки додавши копію паспорта та реєстраційної картки платина податків, копію зазначеного договору оренди землі, витяг з державного земельного кадастру. Розглянувши зазначений лист-повідомлення, головне управління листом від 09.07.2019 року №Х-5188/0-2960/0/17-19 повідомило позивача про заперечення в поновленні договору оренди землі у зв`язку з тим, що позивач не додав до листа-повідомлення проект додаткової угоди, що суперечить вимогам ч.2 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та отримання зазначеного листа у строк, визначений, законом, відповідачем не заперечується.

Таким чином, на думку відповідача, позивач порушив процедуру поновлення договору оренди землі в порядку переважного права, викладеному в ч.ч.1-5 ЗУ «Про оренду землі», не додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. В межах строку розгляду вказаного листа-повідомлення від позивача жодних повідомлень стосовно умов на яких позивач має намір поновити договір оренди, зокрема, проекту додаткової угоди, не надходило. Тому, у зв`язку з тим, що до закінчення строку дії договору оренди землі позивач не звернувся до орендодавця з проектом відповідної додаткової угоди, головне управління вважає, що позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди землі. Та, зазначає, що позивачем в позові не наводяться обґрунтовані обставини наявності порушеного права, передбаченого ч.ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», само по собі обставина вчасного звернення орендаря за наявності заперечень орендодавця проти укладення договору протягом місячного строку не є підставою для автоматичного продовження цього договору. Наслідком реалізації вказаної процедури є або продовження договору у зв`язку з погодженням між сторонами його істотних умов (таких же або інших), або припинення переважного права орендаря внаслідок їх непогодження (ч.4 ст. 33 закону). Вважає, що позивачем не доведено порушень з боку орендодавця щодо укладання додаткової угоди до договору та відсутні правові підстави для захисту свого права з підстав, передбачених ч.ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», посилаючись на правову позицію ВС у справі 922/888/17 від 07.03.2018 року.

Зазначив, що наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря не порушено. Та, наводить абз.4 п.8 постанови ВСУ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в разі закінчення зазначеного в договорі строку оренди переважне право орендарів на поновлення договору оренди, передбачене ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Відповідач акцентував щодо прав та обов`язків орендодавця, та зазначив, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із ч.6 ст. 33 закону, і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту ч.6 ст. 33 закону. На виконання вимог ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» відповідач заперечив у поновленні договору про що повідомив орендаря листом від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19 про необхідність повернення земельної ділянки. Як вбачається з позовної заяви позивач зазначеного листа отримав та був повідомлений належним чином про даний факт. Зазначив, що ВС висловив свою правову позицію стосовно поновлення договорів оренди земельних ділянок з врахуванням п.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» в постанові від 10.09.2018 №920/739/17, а саме ч.6 ст. 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельної ділянки після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору). При цьому, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди землі згідно з цією частиною статті полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору оренди, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

У відповіді на відзив позивач акцентував увагу на підставах позову за ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. Зазначив, що у позовній заяві позивачем висловлено свою позицію щодо недодання до листа-повідомлення проекту додаткової угоди, відмова відповідача від 09.07.2019 року №Х-5188/0-2960/0/17-19 є формальною, не містить обґрунтованої відповіді на пропозицію позивача стосовно продовження дії договору оренди землі та обґрунтованих посилань на порушення позивачем закону або пропозиції щодо конкретних істотних умов договору, які він пропонує змінити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, підтримав у повному обсязі просив їх задовольнити та суду пояснив, що позивач не знав, що потрібно до листа-повідомлення додавати проект додаткової угоди, при здачі листа в канцелярії відповідача його так проконсультували і він не долучив проекту додаткової угоди, він пішов в канцелярію сам та розраховував на чесність працівників. Вважає, що відмова із формальних причин, юридичних підстав для відмови у поновленні договору оренди землі не було. Зазначив, що п.8 договору оренди землі, як і в нормі статті закону, який діяв на час укладення договору, не вимагалося додавати проект додаткової угоди, позивач не ставив питання про зміну істотних умов договору, тобто і не потрібно було її подавати. Посилаючись на Науковий висновок члена Науково-консультативної ради Верховного Суду д.ю.н. проф. ОСОБА_3 зазначив, що якщо немає зміни істотних умов, то це не є причиною для відмови у поновленні договору, оскільки договір оренди поновлюється за тих умов, які були на момент його укладення.

Зазначив, що підставою позову обрано ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки орендар продовжив користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і протягом одного місяця після закінчення строку договору відсутній був лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Обґрунтовуючи позицію тим, що після 20.07.2019 року позивач не отримував наказ від 24.07.2019 року та лист-повідомлення від 26.07.2019 року, і докази його отримання не надані відповідачем до матеріалів справи, такі як опис вкладення, квитанція відправлення рекомендованого листа Укрпоштою, тощо. Про даний лист повідомлення та про наказ дізналися з матеріалів іншої справи. Онуфріївська селищна рада як правонаступник у своїх листах покладалася на думку суду. Позивач як орендар виконував умови договору, орендна плата вносилася своєчасно, заява про поновлення договору оренди землі подана у строки визначені договором, але до неї не додано проект додаткової угоди, але на думку позивача її не треба було додавати враховуючи положення зазначеного наукового висновку.

Наказ відповідача від 24.07.2019 року №11-3740/14-19-СГ на думку позивача та його представника незаконний, оскільки потрібно було поновити договір на новий строк. Пункт 4 наказу не виконано, оскільки позивач наказ не отримував, а п.5 наказу також не виконано.

Лист- повідомлення від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19 не був направлений на адресу ОСОБА_1 , він його не отримував на свою поштову адресу, і навіть не отримував його протягом місяця після закінчення дії строку договору, а отриманий його адвокатом з матеріалів минулих судових справ. Вважає такий лист відповідача незаконним, оскільки останній повинен був поновити договір. Зазначив, що відповідачем не надано суду підтверджень про направлення зазначеного наказу та листа-повідомлення позивачу, відсутні підтверджуючі опис-вкладення та поштовий конверт, або ж документи вихідної кореспонденції, які б підтверджували направлення таких документів позивачу.

Також представником позивача зазначено про те, що позивач звертався до Онуфріївської селищної ради для укладення мирової угоди, але рішенням було відмовлено, оскільки в провадженні суду знаходиться дана справа, а тому селищна рада при вирішення спору покладалася на думку суду. Враховуючи зазначене та те, що при матеріалах справи наявне клопотання селищної ради про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, а щодо вирішення справи покладаються на думку суду, представник позивача вважав, що у селищної ради як правонаступника відповідача відсутні заперечення проти задоволення даного позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що наявна розписка при матеріалах справи. 23.03.2022 року за вих. №01-06/20/1 відповідачем направлено лист в якому селищна рада покладалася на думку суду при вирішенні даної справи і просила розглянути справу без участі представника селищної ради.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 45-46 т.1).

Ухвалою суду від 17.05.2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с.76-83 т.1).

Ухвалою суду від 24.06.2021 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача Онуфріївську селищну раду (а.с.137-138 т.1).

Ухвалою суду від 28.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.178-179 т.1).

Ухвалою суду від 01.10.2021 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу та постановлено повторно розпояати розгляд справи по суті, призначено судове засідання (а.с.237-238 т.1).

Ухвалою суду від 26.11.2021 року постановлено повторно провести підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.11-15 т.2).

Ухвалою суду від 16.12.2021 року прийнято заяву про зміну предмета позову та постановлено розглянути дану справу з урахуванням змін наведених у заяві про зміну предмета позову (а.с.42-45 т.2).

Ухвалою суду від 23.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті (а.с.86-87 т.2).

Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.06.2009 року між орендодавцем Онуфріївською районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі (а.с. 22 т.1). Предметом договору є строкове платне користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району (п.1 договору). Об`єктом оренди є земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 71,80 га в т.ч. 71,80 га ріллі. Кадастровий номер земельної ділянки 020009002 (п.2 договору). Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію (п.8 договору). Пунктом 31 договору сторони передбачили, що дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 42 договору сторони передбачили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Невід`ємними частинами договору, зокрема, є план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі об`єкта оренди. Договір підписано сторонами та наявні відмітка про те, що договір зареєстрований у Онуфріївському районному відділі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.07.2009 року за №31.

Отже, договір набрав чинності 20.07.2009 року та діяв до 20.07.2019 року.

Із копії акта про передачу та прийом земельної ділянки, яка надається в оренду від 04.06.2009 року судом встановлено, що вищезазначена земельна ділянка передана представником орендодавця та прийнята орендарем ОСОБА_1 (а.с.30).

Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 23.08.2018 судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9039 має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності державна, площа 71,7954, орендарем є ОСОБА_1 , строк дії речового права 10 років (а.с.31-35).

Із копії довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 14.04.2020 року №1234, виданої Олександрійським управлінням ГУ ДПС у Кіровоградській області, судом встановлено, що платник ОСОБА_1 , НОМЕР_1 станом на 14.04.2020 року не має податкового боргу до державного бюджету (а.с. 36).

Із копії заяви ОСОБА_1 від 11.06.2019 року адресованої Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області, судом встановлено, що ОСОБА_1 просив поновити договір оренди зареєстрований від 20 липня 2009 року за номером 31, земельна ділянка площею 71,80 га, в т.ч. 71,80 га ріллі з кадастровим номером 020009002, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району, Кіровоградської області. До заяви додав копію паспорта та кода, копію договору оренди, копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-018 від 23.08.2018 року (а.с.37 т.1, а.с.108 т.2).

Із листа-повідомлення від 09.07.2019 року №Х-5188/0-2960/0/17-19 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області адресованого ОСОБА_1 , судом встановлено, що останнім розглянуто лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого 20.07.2009 року за № 1, загальною площею 71,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мар`ївської сільської ради, Онуфріївського району, Кіровоградської області, та керуючись ч.5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечило щодо поновлення зазначеного договору оренди землі, оскільки при поданні заяви про поновлення договору оренди заявником не додано проект додаткової угоди (а.с.38 т.1, а.с. 106 т.2).

Із копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.07.2019 року №11-3740/14-19-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» (а.с.39 т.1) судом встановлено, що відповідно до статей 15-1, 122 Земельного кодексу України, ст. 31 та ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 71,80 га, в тому числі 71,80 га рілля, кадастровий номер :02:000:9002, розташованої на території Мар`ївської сільської ради, Онуфріївського району, Кіровоградської області, надане гр. ОСОБА_1 , посвідчене договором оренди землі зареєстрованого 20 липня 2019 року за 031 (п.1 наказу). Віднесено земельну ділянку загальною площею 71,80 га, в тому числі: 71,80 га рілля, кадастровий номер :02:000:9002 де земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності (п.2 наказу). Керівнику відділу в Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області наказано забезпечити внесення змін до земельно-облікових даних (п.3 наказу). Та, наказано направити орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі зареєстрованого 20 липня 2009 року за №31 (п.4 наказу). Юридичному управлінню Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснити заходи щодо забезпечення повідомлення органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельної ділянки (п.5 наказу).

Із листа-повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19 адресованого ОСОБА_1 (а.с.40 т.1), судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області керуючись положенням «Про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області», ст. 122 Земельного кодексу України, ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», повідомило про заперечення в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого від 20.07.2010 за №31 площею 71.80 га, що розташована на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району, Кіровоградської області, та направлено акт приймання-передачі земельної ділянки для підписання з проханням повернути підписаний акт до Головного управління.

Із листа відділу №2 управління у Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання інформації, судом встановлено, що при перенесенні відомостей до Державного земельного кадастру земельній ділянці 020009002 з технічних причин було змінено кадастровий номер :02:000:9002 на :02:000:9039 (а.с.107 т.2).

Із копії рішення Онуфріївської селищної ради від 24.09.2021 року №2714 «Про підписання мирової угоди та продовження терміну оренди гр. ОСОБА_1 земельною ділянкою» судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 відмовлено у підписанні мирової угоди до договору оренди землі від 04.06.2009 року, зареєстрованого в Онуфріївському районному відділі Державного земельного кадастру 20.07.2009 року за №31 щодо продовження терміну його дії. Враховуючи, що цивільна справа відносно гр. ОСОБА_1 знаходиться в суді, при вирішенні даного спору покладаються на думку суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Істотні умови договору оренди землі визначені у ст.15 ЗУ «Про оренду землі».

Позивач звертаючись 11.06.2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про поновлення договору оренди землі зареєстрованого 20.07.2009 року просив поновити договір оренди зареєстрований від 20 липня 2009 року за номером 31, земельна ділянка площею 71.80 га, в т.ч. 71,80 га ріллі з кадастровим номером 020009002, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району, Кіровоградської області. До заяви додав копію паспорта та кода, копію договору оренди, копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-018 від 23.08.2018 року (а.с.37 т.1, а.с.108 т.2).

Однак вимогами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено необхідність надання орендарем до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди, який позивачем не було додано, у зв`язку з чим листом-повідомленням від 09.07.2019 року №Х-5188/0-2960/0/17-19 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечило щодо поновлення зазначеного договору оренди землі, оскільки при поданні заяви про поновлення договору оренди заявником не додано проект додаткової угоди.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання позивача, в судовому засіданні, на положення ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (в чинній редакції), виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 розділу ІХ Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Що ж стосується правового регулювання поновлення спірного договору оренди землі, який укладений 04.06.2009 року, то про обставини його поновлення у відповідний період ідеться у статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а тому стаття 33 ЗУ «Про оренду землі» (у чинній редакції) не застосовується до вказаних правовідносин.

Щодо тверджень представника позивача про те, що Онуфріївська селищна рада, як правонаступник відповідача не заперечувала щодо позовних вимог та покладалася у вирішенні даного спору на думку суду, судом зазначається, що ухвалою суду від 24.06.2021 року, керуючись ст. 55 ЦПК України, суд залучив до участі у справі як правонаступника Онуфріївську селищну раду. Відповідно до ч.2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відзив на позов у даній справі від відповідача надійшов 21.05.2021 року.

Розглядаючи спір в межах заявлених позовних вимог та з підстав позову, судом зазначається, що відповідно до п. 36 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Пунктом 37 вказаного договору передбачено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення терміну, на який було укладено договір.

24.07.2019 року, тобто протягом місяця після закінчення дії договору оренди, відповідно у строк встановлений законом, наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до статей 15-1, 122 Земельного кодексу України, ст. 31 та ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 71,80 га, в тому числі 71,80 га рілля, кадастровий номер :02:000:9002, розташованої на території Мар`ївської сільської ради, Онуфріївського району, Кіровоградської області, надане гр. ОСОБА_1 , посвідчене договором оренди землі зареєстрованого 20 липня 2019 року за 031 (п.1 наказу). Віднесено земельну ділянку загальною площею 71,80 га, в тому числі: 71,80 га рілля, кадастровий номер :02:000:9002 де земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності (п.2 наказу). Та, наказано направити орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі зареєстрованого 20 липня 2009 року за №31 (п.4 наказу). Юридичному управлінню Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснити заходи щодо забезпечення повідомлення органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельної ділянки (п.5 наказу).

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, керуючись положенням про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ст. 122 Земельного кодексу України, ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», листом-повідомленням від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19, адресованого ОСОБА_1 (а.с.40 т.1), повідомило про заперечення в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого від 20.07.2010 за №31 площею 71,80 га, що розташована на території Мар`ївської сільської ради Онуфріївського району, Кіровоградської області, та направило акт приймання-передачі земельної ділянки для підписання з проханням повернути підписаний акт до Головного управління.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, у строк встановлений законом, скориставшись своїм дискреційним повноваженням, висловило свою незгоду, заперечивши в поновлені договору оренди з позивачем, та направило позивачеві акт приймання-передачі земельної ділянки для підписання, суд приходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Твердження позивача щодо того, що вищезазначені наказ та лист-повідомлення позивач не отримував, а дізнався про них із матеріалів інших судових справ, та відповідно продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди вважаючи що відсутні заперечення у відповідача щодо поновлення договору оренди землі, спростовуються змістом позовної заяви (а.с.10, а.п.з. 10, абзац перший) де позивач зазначає, що надалі Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області листом-повідомленням від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19 позивачу направлено акт приймання-передачі земельної ділянки для підписання.

Крім того, звертаючись до суду та додаючи до позовної заяви копії вищезазначених документів відповідача, представником позивача посвідчено таку копію грифом «згідно з оригіналом» та зазначено своє прізвище, ініціали, дату посвідчення та підпис (а.с. 39, 40 т.1).

За правилами ч.5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На виконання вимог п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України представником позивача у позовній заяві зазначено про те, що оригінали доказів, доданих до позовної заяви, є в наявності у позивача.

Враховуючи вищезазначене, позивач не довів перед судом належними та допустимими доказами те, що він не отримував від відповідача наказ від 24.07.2019 року №11-3740/14-19-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» та лист-повідомлення від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19, а долучені позивачем до позовної заяви та засвідчені в установленому законом порядку, з грифом «згідно з оригіналом», копії зазначених документів на думку суду свідчить про те, що останні наявні у розпорядженні позивача в оригіналі.

Крім того, судом зазначається, що на доведення своєї позиції позивачем не надано суду жодних доказів того, що він, після того як дізнався із матеріалів інших судових справ про те, що існують такі документи відповідача як наказ від 24.07.2019 року №11-3740/14-19-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» та лист-повідомлення від 26.07.2019 року №31-11-0.63-7186/2-19, звертався до відповідача із запитом про отримання підтверджень надсилання на його адресу зазначених документів.

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем у позовній заяві не зазначалося про те, що він не отримував такі документі від відповідача. Позицію про те, що вищезазначених документів відповідача позивач не отримував було висловлено представником позивача в ході розгляду справи по суті.

Суд вважає, що посилання позивача на порушення його переважного права, передбаченого частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», є безпідставним виходячи з наступного.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановлених законодавством певної процедури і строків.

Так, у частинах першій - п`ятій статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Згідно з роз`ясненнями, наданими судам в абзаці четвертому пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у разі закінчення зазначеного в договорі строку оренди переважне право орендарів на поновлення договору оренди, передбачене статтею 33 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі», поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 594/376/17-ц від 10.04.2018 дійшла правового висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

З огляду на викладене, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів укладення відповідачем договору оренди з новим орендарем, тому переважне право позивача порушено не було.

Отже, судом встановлено, що 09.07.2019 року, у місячний термін після отримання 11.06.2019 заяви позивача про поновлення договору оренди землі, тобто до закінчення строку дії договору, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило позивача про заперечення у поновленні договору.

Відповідно, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 5 ЦПК України, на укладення договору оренди землі відповідно до частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі», припинилося.

Як зазначалося вище, поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність волевиявлення відповідача на поновлення договору оренди землі з позивачем та заявленої вимоги власника про повернення земельної ділянки, зважаючи на те, що спірна земельна ділянка не передавалася в оренду іншому орендареві, зміни до договору оренди землі щодо строку та орендної плати не узгоджено з відповідачем, оскільки проект додаткової угоди до листа-повідомлення позивач не додав, відповідачем в порядку ч.6 ст. 33 ЗУ «Про Оренду землі» припинено право оренди земельної ділянки та направлено лист - повідомлення із запереченнями у поновленні договору оренди землі та з вимогою повернути земельну ділянку відповідно до акта приймання-передачі, суд приходить переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну предмета позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2724,00 грн. покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Онуфріївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, код за , адреса місцезнаходження: 28100, Кіровоградська область, Онуфріївський район, сел. Онуфріївка, вул. Центральна, буд. 7.

Повний текст рішення суду складено 20.05.2022 року.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко