СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №303/8660/21
Провадження № 2/306/187/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 травня 2022 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судових засідань Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду № 1 цивільну справу за позовом акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (адреса: вул.Сахарова, буд.78, м.Львів, 79026, , електронна почта: ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканки: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

АТ "КРЕДОБАНК", в інтересах якого діє представник Павленко Сергій Валерійович звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування доводів зазначає, що 31.01.2018 року між публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (найменування якого змінено на акціонерне товариство "КРЕДОБАНК") та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-91204, згідно умов якого банк зобов`язувався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених кредитним договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором (п.1 Договору). Вимоги мотивує тим, що на виконання умов кредитного договору СL-91204 від 31.01.2018 року позивач свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, кредит у сумі 34630 грн. надав відповідачу на поточні потреби на строк 60 місяців терміном до 28.01.2023 року з оплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 69.99 %. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість перед АТ "КРЕДОБАНК" в сумі 44983,03 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також стягнути судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4498,30 грн.

Відповідно до ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2021 року - справа №303/8660/21 за позовом АТ "КРЕДОБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передана на розгляд до Свалявського районного суду Закарпатської області за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 року справу передано для розгляду судді Свалявського районного суду Закарпатської області Жиганській Н.М.

Суд своєю ухвалою від 22.12.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначив судовий розгляд справи. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта".

Представник позивача Павленко С.В., який діє в інтересах АТ "КРЕДОБАНК" (договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, ордер на надання правової допомоги серії КС №573217 від 16.06.2020 року, довіреність №11821 від 30.12.2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000531 від 30.11.2018 року) заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (вх.№ 9483).

Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідач повідомлена про відкриття провадження у справі. Поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження (а.с.75).Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail . Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання нею відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалам. Заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд проводитьзаочний розгляд справи та доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права, свобод чи законних інтересів,у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України); однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України); договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Судом встановлено, що 31.01.2018 року між акціонерним товариством "КРЕДОБАНК" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СL-91204, відповідно до якого АТ "КРЕДОБАНК" надав відповідачу грошові кошти у розмірі 34630 грн. на строк 60 місяців терміном до 28 січня 2023 року з оплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 69.99 % на поточні потреби.

На виконання умов кредитного договору №СL-91204 від 31.01.2018 року позивач свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Факт отримання грошових коштів відповідачем на суму 34630 грн. підтверджується меморіальним ордером № 5382006 від 31 січня 2018 року. Для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив позичковий рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідач зобов`язувався здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором СL-91204 від 31.01.2018 року відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 6.6 кредитного договору визначена черговість погашення заборгованості по кредитному договору, а саме: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів за користування кредитом, прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом, поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором, поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором, пеня, штрафи та інші види неустойки.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальником. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору - за невиконання обов`язку, передбаченого п.10.2. кредитного договору, банк має право нарахувати позичальнику штраф в розмірі 5 % від суми кредиту, що становить 1731,50 грн.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору - за виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; з ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача станом на 23 вересня 2021року становить 44983,03грн., з яких: 30427,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14555,81 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно 6.9. кредитного договору - банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу 05.07.2021 року направлено досудову вимогу №30562/2021 щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором №СL-91204 від 31.01.2018 року, яке вручено ОСОБА_1 26.07.2021 року (трекінг відправлень Укрпошта).

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд доходить висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору №CL-91204 від 31.01.2018 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем.

Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд при розгляді справи враховує, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів та погашення виниклої заборгованості. Також суд враховує, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконала, протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, бере до уваги вимоги вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України (якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав), а тому вважає, що при розгляді справи позовні вимоги АТ "КРЕДОБАНК" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за СL-91204 від 31.01.2018 року знайшли своє підтвердження та є доведеними.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив (заперечення) щодо позову не подала, своїм правом подати докази розпорядилася на свій розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

З урахуванням наведених вище досліджених та перевірених судом доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76- 81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, враховуючи, що відповідач доказів протилежного у відповідності до ст.81 ЦПК України до суду не надала, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому суд доходить висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені АТ "КРЕДОБАНК"", які складаються з судового збору за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 2270 грн., які діяли з 01.01.2021 року (надень подання позовної заяви до суду).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 59 Конституції України - кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У відповідності до положень до ст. 133 ЦПК України - до витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПКУкраїни - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивач в позовній заяві про відшкодування судових витрат по оплаті за надання професійної правничої допомоги визначив розмір витрат у розмірі 4498,30 грн. та надав на підтвердження витрат на правову допомогу суду договір про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Однак в договорі не визначено розмірвинагороди за надання правової допомоги, а також позивачем не додано ні документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касові чеки), які підтверджували факт отримання коштів від клієнта, ні обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних ним робіт, їх вартість, ні акту прийому-передачі наданої правничої допомоги (послуг), ні звіту про витрачений час на надання правничої допомоги про детальний опис наданих послуг із обумовленою сторонами договору вартістю у межах надання правової допомоги під час розгляду справи (згідно роз`яснень Верховного Суду в постановах від 15.09.2021 року, справа №440/4206/19, від 15.06.2021 року, справа №159/5837/19, від 29.10.2020 року, справа №686/5064/20).

Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, не встановлено форми такого документа, а також те, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката. Предметом дослідження витрат на правничу допомогу адвоката є обсяг фактично виконаних адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, вказаних у розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, а не облік отриманого адвокатом доходу та його оподаткування, однак адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта; повинен надати суду обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних ним робіт, їх вартість; акт прийому-передачі наданої правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги про детальний опис наданих послуг із обумовленою сторонами договору вартістю у межах надання правової допомоги під час розгляду справи (згідно роз`ясненнь у постановах Верховного Суду: від 15.09.2021 року, справа №440/4206/19, від 15.06.2021 року, справа №159/5837/19, від 29.10.2020 року, справа №686/5064/20).

За таких обставин, суд встановив, що витрати АТ "КРЕДОБАНК" на професійну правову допомогу документально не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд доходить висновку, що в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст.13, 81, 89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 281, 282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 526, 610, 612, 615, 625, 629, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (адреса: вул.Сахарова, буд.78, м.Львів, 79026, , електронна почта: ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканки: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" ()заборгованість за кредитним договором №СL-91204 від 31 січня 2018 року у розмірі 44983,03 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три гривні 03 коп.), з яких: 30427,22 грн. (тридцять тисяч чотиристо двадцять сім гривень 22 коп.) - заборгованість за тілом кредиту; 14555,81 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 81 коп.) - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь АТ "КРЕДОБАНК" ()- сплачені судові витрати у сумі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

У задоволенні вимоги про стягнення з з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь АТ "КРЕДОБАНК" судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4498,30 грн. (чотири тисячі чотиристо дев`яносто вісім гривень 30 коп.) - відмовити.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 16.05.2022 року в день розгляду справи і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА