КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7016/2022
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 757/36758/21

17 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Проць Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний енерготехнічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вихідної допомоги, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 8704 грн. 87 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9000 грн., а всього 17704 грн. 87 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Повтний текст рішення складено 25 січня 2022 року.

Не погоджуючись з таким рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року, 22 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року.

Перевіривши виконання вимог ст. 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК Українипередбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 43 772,00 грн., вихідну допомогу у розмірі 71 726,00 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 165 347,00 грн. Отже, позивачем заявлені три позовні вимоги.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах виключно про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому, Велика Палата Верховного Судуу постанові від 08 лютого 2022 рокуу справі №755/12623/19зазначила що, середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто, вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

На вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, не поширюється та застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просив суд, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 165 347,00 грн. на підставі ст. 117 КЗпП України.

Окрім тогоза приписами пункту 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, відносяться суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору.

Таким чином, оскільки вихідна допомога, на переконання суду, не є складовою частиною заробітної плати, пільга щодо сплати судового збору, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", також не поширюється й на вимоги позивачів про стягнення вихідної допомоги.

За викладених обставин суд приходить довисновку, що до позовних вимогпро стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 71 726,00 грн. та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 165 347,00 грн. не застосовуються вимоги пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення від сплати судового збору.

Розмір судового збору за одну вимогу немайнового характеру для фізичної особи складає 908,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а розмір судового збору за вимогу майнового характеру для фізичної особи складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 908,00 грн та не більше 11 350,00 грн.

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні до суду з даною заявою сума судового збору, яка підлягала сплаті становила 2 561 грн. 47 коп. (908,00+ 1653,47) грн.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року становить 3 842,20 грн. (2561,47 грн. * 150 %).

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 3 842 грн. 20 коп. за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 3799373 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору

Окрім того, відповідно до вимог статті 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі, підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

З оригіналу апеляційної скарги виготовляються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, та сформований пакет матеріалів апеляційної скарги подається до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не надано копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 356 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду копій апеляційної скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи та документів про сплату судового збору на суму 3 842 грн. 20 коп. та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Проць Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний енерготехнічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: