ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4189/22
провадження № 2/753/4551/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У травні 2022 року представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ст.12 ЦПК України).

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

При вивчені позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви не дотримано вимог цивільного процесуального законодавства, оскільки дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до норм чинного ЦПК України, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За нормою ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, та просить стягнути з нього заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою.

При цьому, у порушення вимог ст. 175 ЦПК України, матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів про те, що саме відповідач отримує послуги з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником даного нерухомого майна та споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою.

Правила користування приміщеннями житлових будинків, затвердженні Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 18 зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Таким чином згідно вищезазначених норм законодавства слідує, що відповідач є індивідуальний споживач фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги; або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношень, з приводу яких виник спір.

Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

При цьому, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З наданих документів до матеріалів позовної заяви, відсутні відомості про те, що відповідач є споживачем наданих послуг, так само як і дані щодо кола зареєстрованих осіб на момент звернення до суду, таким чином враховуючи правовий статус житла, оскільки квартира АДРЕСА_1 не приватизована (згідно відомостей з Державного реєстру речових прав), що зумовлює доведенню належними доказами пред`явлення вимог до відповідача з урахуванням періоду його проживання в цій квартирі.

Таким чином, усупереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не додано всіх необхідних доказів, що підтверджують вказані обставини.

До позовної заяви долучено клопотання позивача про витребування доказів, у якому просить суд: витребувати з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Убачається, що вказане клопотання не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, оскільки не містить інформації та будь-яких підтверджень щодо вжитих позивачем заходів для отримання доказів, які він має намір подати до суду, а також не наведено причин неможливості самостійного отримання цього доказу, лише міститься посилання на те, що позивач позбавлений об`єктивної можливості надати до суду відомості про власника та/або користувача наданих послуг.

Також, клопотання не містить жодних обгрунтувань з посиланням на обставини, які може підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати з огляду на предмет та підстави позову про стягнення заборгованості за послуги з надання централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою, у зв`язку з чим таке клопотання задоволенню не підлягає.

У той же час, заява про забезпечення доказів може бути подана особою, як до подачі позову до суду та після відкриття провадження у справі, оскільки заява про забезпечення доказів є окремим процесуальним документом та повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія у відповідності до Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити вказані обставини та надати суду відповідні підтверджуючі документи, а також - уточнити конкретний період, за який стягується заборгованість.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити вказані обставини, надати суду відповідні підтверджуючі документи, та уточнити коло осіб (відповідачів), з огляду на описані обставини суддею вище.

Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивачем жодним чином не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що визначені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суддя вважає за необхідне зазначити, що позивач може усунути вказані недоліки протягом п`яти днів із дня отримання ухвали шляхом направлення на адресу Дарницького районного суду м. Києва нової редакції позовної заяви з урахуванням визначених недоліків з її копіями та копіями документів, що додаються до неї, відповідно для відповідачів.

Керуючись ст.ст. 175, 177, ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів із дня отримання копії вказаної ухвали.

Відмовити у задоволенні клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про витребування доказів.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ст. 44 ЦПК України).

У разі якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: