Єдиний унікальний номер: 379/191/22
Провадження № 2/379/144/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 травня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬМОНТАЖ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2022 позивач ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬМОНТАЖ» (далі скорочене найменування ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ») в особі директора Гаврилюка О.Б. звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь 393 194,68 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судові витрати у справі.

Позов мотивовано тим, що 07.08.2021 о 15 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_1 на автодорозі М-05, Київ-Одеса, 112км.+350м. в бік м. Києва, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Kodiaq», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . При ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 08.09.2021 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/9478/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до Звіту № 350 від 08.09.2021 про оцінку автомобіля «Skoda Kodiaq» д.н.з. НОМЕР_2 матеріальний збиток, завданий позивачеві в результаті пошкодження його транспортного засобу при ДТП, складає 512 939,80 грн, і цей розмір взято ним за основу при визначенні розміру позовних вимог. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», вказана страхова компанія частково відшкодувала позивачеві матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у максимальній страховій сумі, визначеній законодавством, за відрахуванням франшизи, в розмірі 129 000 грн. Однак, вказана сума є значно нижчою, ніж розмір завданої позивачу матеріальної шкоди. Невідшкодованою залишилась сума у розмірі 383 939,8 грн. Крім того, позивач поніс інші витрати, пов`язані з ДТП, а саме: вартість послуг евакуації автомобіля (2800 грн.), вартість діагностичних робіт, робіт зі зняття/встановлення бамперу, арматурних робіт, розбирання/збирання багажного відсіку (2954,88 грн.) та робіт з оцінки матеріального збитку (3500 грн.). Загальна сума невідшкодованої позивачу майнової шкоди внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, становить: 393 194,68 грн. Саме цю суму ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ» просить суд стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (сикликом) сторін; розгляд справи призначено на 17.03.2022.

У зв`язку із запровадженням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, зміною режиму роботи суду та неявкою сторін в судове засідання 17.03.2022 - справу було знято з розгляду із подальшим призначенням судового засідання на 26.04.2022 /а.с.118, 119/.

26.04.2022 через неявку сторін в судове засідання розгляд справи було відкладено на 18.05.2022.

В судове засідання 18.05.2022 представник позивача не з`явився, напередодні 17.05.2022 судом отримано від ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ» клопотання за підписом директора Гаврилюка О.Б. про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують, проти прийняття заочного рішення не заперечують /а.с.148-150/.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання 17.03.2022, 26.04.2022 та 18.05.2022 не з`явився; про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. В матеріалах справи містяться повернуті поштові відправлення (конверти) з відмітками відділення поштового зв`язку про неможливість їх вручення адресату, оскільки останній відсутній за вказаною адресою (а.с.123, 138, 143-147), що згідно положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК є належним повідомленням сторони про час та дату судового розгляду.

Від відповідача ОСОБА_1 жодних заяв, повідомлень чи клопотань на адресу суду не надходило. Судом не було отримано від відповідача відзиву на позовну заяву ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ».

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, - є всі передбачені чинним законодавством підстави для проведення заочного розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 18 травня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2021, що набрала законної сили 20.09.2021 (справа ЄУН 357/9478/21) ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (а.с.13, 14).

Із вказаної постанови суду вбачається, що 07.08.2021 о 15 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_1 на автодорозі М-05, Київ-Одеса, 112км.+350м. в бік м. Києва, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Kodiaq», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.12.1, 13.1 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, винуватість відповідача ОСОБА_1 у ДТП вже встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, і не підлягає доказуванню у даній справі.

Судом також встановлено, що власником автомобіля марки «Skoda Kodiaq», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ», що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.102, 103).

26.08.2021 ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН» на замовлення ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ» було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Kodiaq», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який разом із ПДВ склав 594 912,56 грн, що вбачається з копії рахунку № НОМЕР_4 від 26.08.2021 (а.с.15-17).

08.09.2021 на замовлення дирекції ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН» оцінювачем ОСОБА_2 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕКЛІС» було складено Звіт № 350 про оцінку автомобіля марки «Skoda Kodiaq» д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові «Skoda Kodiaq» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 512 939,80 грн, в тому числі величина втрати товарної вартості (ВТВ) 56864,36 грн (а.с.18-75). Вказаний розмір збитку взятий за основу позивачем при визначенні розміру позовних вимог, про що зазначено у позові.

11.09.2021 ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН» на замовлення ОСОБА_3 було видано рахунок № НОМЕР_5 на підставі наряду-замовлення від 13.08.2021 із переліком робіт: бампер задній з/в 720 грн; багажний відсік розбирання/збирання 960 грн; арматурні роботи 720 грн; комп`ютерна діагностика 336 грн, на загальну суму з ПДВ - 2 954,88 грн (а.с.76).

11.09.2021 ОСОБА_3 було здійснено оплату вищевказаного рахунку № НОМЕР_5 на суму 2954,90 грн, що вбачається з копії квитанції № ПН4975576 (а.с.78).

Вартість послуги з підготовки Звіту про оцінку автомобіля «Skoda Kodiaq» д.н.з. НОМЕР_2 згідно копії квитанції № 02160 від 20.09.2020, виданої суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Еклікс», становить 3500,00 грн (а.с.77).

Вартість транспортних послуг згідно копії квитанції № 2527906 без дати, виданої ФОП ОСОБА_4 , становить «дві тисячі вісімсот» без вказівки валюти (а.с.79).

З наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень № 2698 від 23.11.2021, № 2711 від 24.11.2021, № 2930 від 08.12.2021, № 3000 від 13.12.2021 та № 3017 від 14.12.2021 вбачається, що страховою компанією ПрАТ «СК «Еталон»» на користь позивача ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ» було перераховано п`ятьма платежами страхове відшкодування по договору ЕР/201509106 від 09.10.20 с/а505/01/50/2021/1 на загальну 129000,00 грн (а.с.80-84).

За результатом перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ ЕР/201509106 судом встановлено, що станом на 07.08.2021 (дата ДТП) цивільна відповідальність володільця автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у страховій компанії «Еталон».

При вирішенні спору судом застосовано такі норми права.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України)

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц).

За змістом наведених правових норм особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Водночас, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як установлено судом, матеріальний збиток, завданий власникові «Skoda Kodiaq» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, з урахуванням величини втрати товарної вартості згідно Звіту № 350 від 08.09.2021 складає 512 939,80 грн, і позивачем обраховано та заявлено до відшкодування розмір збитків виходячи саме із цієї суми, про що вказано у позовній заяві (а.с. 2).

Страховою компанією здійснено на користь позивача страхове відшкодування без урахування франшизи у розмірі 129 000, грн.

Отже, сума невідшкодованої позивачу майнової шкодив внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, становить 383 939,80 грн. (512 939,80 грн - 129 000,00 грн). Вказана сума матеріальних збитків обґрунтована і підлягає до стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОРПОРАЦІЯ ЕПМ».

Також положенням статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Відтак, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним вимушені витрати у розмірі 3500,00 грн, пов`язані з ДТП, по складенню суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКЛІС» Звіту про оцінку майна № 350 від 08.09.2021 згідно квитанції № 02160 (а.с.77).

Крім того, позивач у позові зазначає про понесені ним вимушені витрати, пов`язані з ДТП, а саме: діагностичні роботи, роботи зі зняття/встановлення бамперу, арматурні роботи, розбирання/збирання багажного відсіку, на загальну суму і 2954,88 грн, надає відповідний рахунок і квитанцію про його оплату.

Вирішуючи питання про стягнення цієї суми з відповідача, суд зауважує, що вартість діагностичних робіт, робіт зі зняття/встановлення бамперу, арматурних робіт, розбирання/збирання багажного відсіку, визначена згідно рахунку від 11.09.2021 (а.с. 76), входить (включена) у загальний розмір матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок ДТП, що обрахований оцінювачем у Звіті № 350 від 08.09.2021 згідно ремонтної калькуляції (а.с.29-35) і заявлений позивачем до стягнення. Відтак, включення цієї суми в загальний розмір збитків призведе до подвійного її стягнення.

Щодо заявлених позивачем витрат у розмірі 2800 грн, пов`язаних із евакуацією автомобіля, суд зауважує, що факт понесення позивачем цих витрат не підтверджується належними і достовірними доказами.

Так, за ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. А згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявна у матеріалах справи копія квитанції серії 03 ААВ № 2527906 за транспортні послуги не може бути взята судом до уваги, оскільки вказаний документ не містить дати його видачі та особи замовника (а.с.79). Відтак, суд позбавлений можливості встановити, що саме позивачу надавалися зазначені транспортні послуги і вони мають зв`язок із ДТП, винуватцем якої є відповідач.

Отже, суд вважає доведеними і такими, що підтягаються задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача, як завдавача шкоди, якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, різниці між фактичним розміром шкоди, визначеним суб`єктом оціночної діяльності у Звіті, і страховою виплатою, а також витрат з проведення оцінки матеріального збитку - у загальному розмірі 387 439,80 грн (383 939,80 грн + 3500, 00 грн).

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5811,61 грн, обрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, сплата якого підтверджена документально (а.с.5).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 979, 980, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 7, 9 Закону України «Про страхування», ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 77, 79, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬМОНТАЖ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬМОНТАЖ» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 387 439 (триста вісімдесят сім тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬМОНТАЖ» судовий збір у розмірі 5811 (п`ять тисяч вісімсот одинадцять) гривень 61 копійка.

У решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ ЕЛЕКТРОПІВДЕНЬМОНТАЖ», , місцезнаходження: вул. Максима Кривоноса, буд. 19-А, м. Київ, індекс 03037;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані в матеріалах справи відсутні, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 18.05.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО