ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/7898/21
Провадження № 22-ц/4820/169/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року про закриття провадження (суддя Продан Б.Г.) у справі за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року закрито провадження у справі за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 129 797 грн. 96 коп.

Не погоджуючись з цією ухвалою, Хмельницька міська рада в апеляційній скарзі просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду.

Вважає вказану ухвалу необґрунтованою.

Посилається на те, що при прийнятті ухвали судом першої інстанції було взято до уваги лише той факт, що в період з 2015 року відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та подавала декларації, що, на думку апелянта, є необґрунтованим та безпідставним.

Цивільні права та обов`язки фізичної особи, зокрема, право власності та право оренди на земельну ділянку, набуваються та здійснюються в порядку реалізації цивільної дієздатності особи.

Наявність у ОСОБА_1 статусу підприємця не може свідчити про те, що з моменту її державної реєстрації як фізичної особи-підприємця вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо набуття в оренду земельної ділянки. Відповідач як фізична особа придбала нежитлове приміщення, що знаходиться на земельній ділянці, яка належить Хмельницькій міській раді.

У разі позбавлення ОСОБА_1 статусу підприємця вона не позбавляється набутих раніше цивільних прав і обов`язків фізичної особи, зокрема і права власності на нерухоме майно придбане для здійснення підприємницької чи іншої діяльності і на права користування на земельну ділянку під даним нерухомим майном.

Тобто, у даному випадку ОСОБА_1 як землекористувач земельної ділянки, яка належить на праві власності Хмельницькій міській раді, зобов`язана була сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, не беручи до уваги те чи зареєстрована вона, чи не зареєстрована вона як фізична особа-підприємець.

Для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності суди мали встановити факт здійснення відповідачем як фізичною особою-підприємцем на цій земельній ділянці діяльності, спрямованої на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру. Проте, жодних доказів, які б свідчили про зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю за адресою АДРЕСА_1 ні відповідач, ні її представник до суду не надали.

В матеріалах справи наявні податкові декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за період 2018 2020 роки, з яких вбачається, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала свою підприємницьку діяльність та декларувала свої доходи в межах міста Києва, а не у місті Хмельницькому.

Відповідач припинила свою підприємницьку діяльність 07.12.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Зазначає, що позивачем не встановлено земельної ділянки, яка можливо перебувала в користуванні відповідача, та її площі; особи, яка використовувала земельну ділянку, та діяльність, яка здійснювалась на земельній ділянці, зокрема, чи ведеться на ній господарська діяльність.

Відповідач до 01.06.2020 була власником об`єктів нерухомості, зазначених у позові, які з 02.06.2020 відчужені на підставі цивільно-правових угод ОСОБА_2 . Зазначені об`єкти нерухомості ОСОБА_1 використовувала у своїй підприємницькій діяльності до моменту їх відчуження.

Місцевий суд дійшов вірних висновків про необхідність закриття провадження у даній справі.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, відзиву на неї апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За нормами ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Господарські суди розглядають, відповідно до ст. 20 ГПК України, справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ст. ст. 24, 27 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті. Позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

У відповідності до ст. 3 Господарського кодексу під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що у березні 2021 року Хмельницька міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , просила стягнути з останньої на користь Хмельницької міської ради 129 797,96 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 , за шкоду, що заподіяна використанням земельної ділянки державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (а. с. 1-20). Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 була власником приміщення охорони загальною площею 36,5 кв.м, будівлі майстерні загальною площею 158,3 кв.м, будівлі складу загальною площею 30,2 кв.м, будівлі майстерні загальною площею 137,0 кв.м, будівлі адмінприміщення та гаражів загальною площею 331,4 кв.м по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 04.11.2008, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.02.2021 №244163808 (а. с. 8-9).

Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів на адресу Хмельницького управління Головного управління ДПС у Хмельницькій області стосовно ОСОБА_1 було направлено запит з метою здійснення контролю за використанням земельних ділянок з порушенням земельного законодавства щодо інформації по сплаті орендної плати/земельного податку за земельну ділянку по АДРЕСА_2 у 2017 - 2020 роках (а. с. 10).

На вищевказаний запит Хмельницьким управлінням Головного управлінням ДПС у Хмельницькій області було надано інформацію щодо задекларованих та сплачених коштів орендної плати/земельного податку та вказано, що ОСОБА_1 за земельну ділянку по АДРЕСА_1 у 2017 - 2020 роках жодних коштів не сплачувала (а. с. 11).

Розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, у період з 01.01.2018 по 01.06.2020 було нараховано на сформовану земельну ділянку площею 3986 кв.м відповідно до витягу з Державного земельного кадастру.

Об`єкти нерухомого майна, розміщені на спірній земельній ділянці, відповідач використовувала у підприємницькій діяльності до моменту їх відчуження, так як відповідно до запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0032403 відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 13.03.2015. Копія виписки додана до матеріалів справи (а. с. 79).

Відповідач здійснювала діяльність за наступними видами: 71.11 Діяльність у сфері архітектури (основний); 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Зазначені обставини також підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2018 - 2020 роки. У деклараціях відповідачем задекларовано загальний обсяг доходу в розмірі 743766,1 грн. за 2018 рік, 196000 грн. за 2019 рік та 25554 грн. за 2020 рік (а. с. 80-81, 82-84, 85-87).

Представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як відповідач протягом спірного періоду була суб`єктом підприємницької діяльності і використовувала приміщення для господарської діяльності (а. с. 49-50).

15 листопада 2021 року постановлено оскаржувану ухвалу.

Закриваючи провадження суд виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі за період з 30.03.2018 по 01.06.2020, є господарсько-правовими та підлягають розгляду за правилами ГПК України.

Відповідач протягом спірного періоду була суб`єктом підприємницької діяльності, використовувала приміщення для господарської діяльності.

Отже, правовідносини з користування земельної ділянки могли виникнути між позивачем та фізичною особою-підприємцем з приводу здійснення підприємницької діяльності на земельній ділянці. Об`єкти нерухомого майна, розміщені на спірній земельній ділянці, відповідач використовувала у підприємницькій діяльності до моменту їх відчуження, так як відповідно до запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0032403 позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 13.03.2015.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта, що цивільні права та обов`язки фізичної особи, зокрема, право власності та право оренди на земельну ділянку, набуваються та здійснюються в порядку реалізації цивільної дієздатності особи, і що наявність у ОСОБА_1 статусу підприємця не може свідчити про те, що з моменту її державної реєстрації як фізичної особи-підприємця, вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо набуття в оренду земельної ділянки, не може бути підставою для скасування судового рішення.

Твердження Хмельницької міської ради, що у даному випадку ОСОБА_1 як землекористувач земельної ділянки, яка належить на праві власності Хмельницькій міській раді, зобов`язана була сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, не беручи до уваги те чи зареєстрована вона чи не зареєстрована вона як фізична особа-підприємець, є безпідставним. Так, згідно чинного законодавства в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Доказів використання земельної ділянки ОСОБА_1 не як фізичною особою Хмельницькою міською радою не надано.

Безпідставним є посилання апелянта, що для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності суди мали встановити факт здійснення відповідачем як фізичною особою-підприємцем на цій земельній ділянці діяльності, спрямованої на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, проте, жодних доказів, які б свідчили про зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю за адресою АДРЕСА_1 ні відповідач, ні її представник до суду не додали. Відповідач до 01.06.2020 була власником об`єктів нерухомості, зазначених у позові, які з 02.06.2020 відчужені на підставі цивільно-правових угод ОСОБА_2 . Зазначені об`єкти нерухомості ОСОБА_1 використовувала у своїй підприємницькій діяльності до моменту їх відчуження, про що в матеріалах справи наявні докази. Докази зворотнього відсутні.

Те, що в матеріалах справи наявні податкові декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за період 2018 2020 роки, з яких вбачається, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала свою підприємницьку діяльність та декларувала свої доходи в межах міста Києва, а не у місті Хмельницькому, висновків суду не спростовує. У даному випадку спір між сторонами має розглядатись в порядку господарського судочинства.

За змістом ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 202-208 ГК України, ст.. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про її обґрунтованість, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 11 січня 2022 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк