Єдиний унікальний номер 2-209/11
Номер провадження 22-ц/804/275/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Канурної О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

представника заявника адвоката Кубрака О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Кубрак Олег Олександрович , на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року постановлену судом у складі головуючого судді Левчук О.О. в місті Костянтинівка Донецької області, в справі номер 2-209/11 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» (повне судове рішення складено 02.11.2021 року),

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місці Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), стягувач Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк».

Скаргу обґрунтовано тим, що 11.03.2011 року державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження за номерами 25123780, 25130213, 25132701 з примусового виконання виконавчого листа номер 2-209/11 від 14.02.2011 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відносно боржника ОСОБА_1 , про звернення стягнення на користь ПАТ «Укргазбанк» предмету іпотеки - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , стягнення боргу в сумі 255797,35 грн.

24.04.2014 року вказані виконавчі провадження завершені, про що державним виконавцем Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці Східного МРУ МЮ (м. Харків) винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачу згідно з п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відмова стягувана від майна боржника).

Згідно зі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону №606-ХІУ від 21 квітня 1999 року, яка діяла станом на час здійснення виконавчих дій, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо:

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

Частини четверта та п`ятої цієї статті передбачають, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З 24.04.2014 року по теперішній час (7 років) стягувач не оскаржував постанову про повернення виконавчого документу від 24.04.2014 року; жодних вимог на протязі всього часу до боржника не пред`являв; повторно не пред`являв виконавчі листи; строк для повторного пред`явлення виконавчих листів в судовому порядку не поновлював.

За інформаційною довідкою від 15.09.2021 року Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:

1.15 березня 2011 року було внесено запис за №10939878 про арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить позивачу, який накладено Червоногвардійським відділом державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) шляхом винесення постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 25123780, виданий 11.03.2011 року.

2.15 березня 2011 року було внесено запис за №10941191 про арешт на все нерухоме майно, тобто все майно, яке належить позивачу, який накладено Червоногвардійським відділом державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) шляхом винесення постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 25130213, виданий 11.03.2011 року.

3.15 березня 2011 року було внесено запис за №10941414 про арешт на все нерухоме майно, тобто все майно, яке належить позивачу, який накладено Червоногвардійським відділом державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) шляхом винесення постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 25132701, виданий 11.03.2011 року.

Таким чином, після завершення виконавчих проваджень арешти, накладені на майно боржника, скасовано не було, що порушує законні права та інтереси боржника, зокрема, право щодо права власності та розпорядження нерухомим майном.

До того ж, виконавчі провадження, в рамках яких було вчинено обтяження майна боржника, є давно завершеним, а тому, визначальним в даній справі є як протиправна бездіяльність державного виконавця, так і порушення права власності боржника, яке останній хоче відновити.

17.08.2021 року адвокат Романцова Т.В. в інтересах ОСОБА_1 , вперше звернулася до Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке було обтяжене за виконавчим листом №2-209/11 від 14.02.2011 року.

15.09.2021 року звичайним поштовим листом в.о. начальника відділу Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області Жабін Андрій надав відповідь про те, що дійсно відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на теперішній час не має (згідно поштовому відбитку на конверті поштовий лист було направлено 13.09.2021 року).

Проте відділ державної виконавчої служби відмовився зняти арешт. Про підстави такої відмови останній у своєму листі-відповіді не зазначив.

Боржник вважає таку бездіяльність в.о. начальника відділу Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області Жабіна Андрія - неправомірною, та вважає, що є всі підстави для зобов`язання Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у м. Макіївці зняти арешт з нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» - відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року у справі №2-209/11 та прийняти нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, постановленою без повного з`ясування всіх істотних обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.

Висновки суду першої інстанції стосовно пропуску ним строку звернення зі скаргою до суду вважає безпідставними, оскільки відповідь на заяву про зняття арешту з нерухомого майна він отримав лише 15.09.2021 року, а відповідну скаргу подано 16.09.2021 року.

Також вважає, що висновки суду стосовно обізнаності скаржника про протиправну бездіяльність в.о. начальника ВДВС раніше не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 звертався до ВДВС із заявою про зняття арешту з його майна та отримав відмову в задоволенні заяви.

Бездіяльність державного виконавця є триваючим правопорушенням, тому початок перебігу строку на її оскарження відкладається автоматично.

Суд неправильно трактує вимоги ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», тому що ч. 5 цього Закону передбачені строки оскарження рішення та дій виконавця, а строки оскарження бездіяльності наведеною нормою не передбачені.

Тому судом першої інстанції зроблено неправильний висновок щодо пропуску строку для звернення зі скаргою до суду. Посилається на висновки Верховного Суду в постанові в справі №175/3995/17-ц від 25 березня 2020 року, якими триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків передбачених законом. Триваюче правопорушення припиняється лише у разі: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконання обов`язку відповідним суб`єктом.

Звертає увагу, що постанови про повернення виконавчого документу стягувачу виносились 24.02.2014 року, тому до спірних відносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, якими передбачено випадки, коли реалізація арештованого майна на торгах може не відбутися. В такому випадку, з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження цей Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити виконавець, а саме: повідомити про це стягувача і запропонувати йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Стягувачу надано строк для вирішення питання про залишення за собою нереалізованого на третіх торгах майна боржника у погашення боргу за виконавчим документом і заявити таке бажання шляхом надання виконавцеві відповідного письмового повідомлення. В іншому випадку настають правові наслідки у виді зняття обтяження з майна та його повернення боржникові.

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа Макіївського відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року залишити без змін. Вважала апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Звернула увагу суду на те, що діяльність юридичної особи Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) припинена у встановленому законом порядку, а Макіївський відділ ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) є правонаступником даного відділу.

Від заінтересованої особи ПАТ АБ «Укргазбанк» відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до ч. 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не

перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кубрак О.О. в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади з посиланням на вебадресу ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 187).

Представник заінтересованої особи Червоногвардійського ВДВС у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ним 04 січня 2022 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 200).

Представник заінтересованої особи ПАТ АБ «Укргазбанк» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ним 05 січня 2022 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 202).

Заслухавши суддю - доповідача, представника адвоката Бетіна В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстровано право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 15.03.2011 року на підставі постанови Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції про арешт майна і оголошення заборони на його відчуження у виконавчих провадженнях 25123780 (реєстраційний номер обтяження 10939878), 25130213 (реєстраційний номер обтяження 10941191), 25132701 (реєстраційний номер обтяження 10941414), 31427240 (реєстраційний номер обтяження 12232235) від 11.03.2011року зареєстровано обтяження - арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна, в тому числі квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-6).

З постанови державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11.03.2011 року вбачається, що на підставі виконавчого листа №2-209 від 14.02.2011 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження №25123780, боржник ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , стягувач - ПАТ «Укргазбанк», накладено арешт на вказану квартиру із забороною її відчуження, та 24.04.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - відмова стягувача від майна боржника) (а.с. 11, 79-80).

З постанови державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11.03.2011 року вбачається, що на підставі виконавчого листа №2-209 від 14.02.2011 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження №25130213 (зведене провадження 25131286), боржник ОСОБА_1 , про стягнення боргу в розмірі 1820,00 грн солідарно, стягувач ПАТ «Укргазбанк» та 24.04.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - відмова стягувача від майна боржника) (а.с. 12, 81-82).

З постанови державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 11.03.2011 року вбачається, що на підставі виконавчого листа №2-209 від 14.02.2011 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження №25132701 (зведене провадження 25131286), боржник ОСОБА_1 , про стягнення боргу в розмірі 255797,35 грн солідарно, стягувач ПАТ «Укргазбанк» та 24.04.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - відмова стягувача від майна боржника) (а.с. 13, 83-84).

З постанов державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки від 15.05.2011 року вбачається, що на підставі виконавчого листа №2-209 від 14.02.2011 року, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, відкрито виконавче провадження (з накладенням арешту на майно боржника), боржник ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення боргу в розмірі 8700,36 грн та 31132,29 доларів США, 1820,00 грн солідарно, стягувач ПАТ «Укргазбанк» та 10.11.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час вчинення процесуальної дії - встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника) (а.с. 90-92, 124-127).

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з безпідставності вимог скарги та того, що строк для подання скарги на бездіяльність державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) пропущений без поважних причин з посиланням на судові рішення щодо спірного арештованого державним виконавцем нерухомого майна за позовом саме ОСОБА_1 (справа номер 233/4380/20). Також врахував, що кредитором-стягувачем (ПАТ «Укргазбанк») відновлено провадження по справі, в якій заставним майно є майно (справа номер 2-1154/11), з якого заявник (скаржник) ОСОБА_1 просить зняти арешт, в подальшому унеможливить виконання рішення суду та може порушити права кредитора, а також не надання заявником відомостей щодо погашення заборгованості перед стягувачем.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає обставинам справи та нормам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень.

Так, частиною першою статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторін та інших учасників справи на оскарження до суду рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення також передбачено статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в 2020 році звернувся до Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) з позовом до суду про зняття арешту з нерухомого майна. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2020 року (справа №233/4380/20) за позовом до Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», про зняття арешту з нерухомого майна в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.24-26).

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2021 року (справа №233/5881/20) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), про зняття арешту з нерухомого майна в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 121-123).

Постановою Донецького апеляційного суду від 21.07.2021 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2021року скасовано. Провадження у справі №233/5881/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Червоногвардійський відділ державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), про зняття арешту з нерухомого майна, закрито. Постанова набрала законної сили 21.07.2021 року (а.с. 27-31).

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аргументи ОСОБА_1 в скарзі на бездіяльність в.о. начальника відділу Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області Жабіна Андрія щодо не зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , в межах виконавчих проваджень №25123780, 25130213, 25132701 за виконавчим листом номер 2-209/11 від 14.02.2011 року, виданим Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області, а також про не пропущення строків оскарження бездіяльності державного виконавця у 10-денний термін з поважних причин, а саме строків дізнавання ним про протиправну бездіяльність, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Східної регіональної дирекції АБ «Укргазбанк» відновив втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, спірне майно, з якого ОСОБА_1 просив зняти арешт, в подальшому може унеможливити виконання рішення суду та порушити права кредитора.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче

провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналіз наведених норм права та встановлені обставини справи дають підстави для висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального і процесуального права, й зводяться до переоцінки доказів, що були предметом дослідження в суді першої інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 12 січня 2021 року.

Суддя: