Провадження 2/127/4331/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
24.09.2021 року судом зареєстровано позов КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 31 398,88 грн. (а.с. 1-4).
Позов мотивований тим, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії № 780 є споживачем послуг, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за адресою: м. Вінниця, вул. Олега Антонова, б. 22 теплоспоживання та приєднане теплове навантаження.
Договір набув чинності з 30.01.2018 року та діяв до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків до повного їх проведення (п. 11.1). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.4 договору). Сторони, крім іншого, домовились, що остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію споживач проводить до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 6.4).
Відповідач не в повному обсязі виконував умови договору щодо сплати за надані послуги, однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчасно не розраховувався за надані послуги, за період з 01.10.2019 року по 31.05.2021 року виник борг в сумі 28 849,10 грн. На підставі ст. 625 ЦК України на суму боргу нараховано інфляційні 1 643,58 грн. та 3% річних 904,20 грн.
КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму боргу з врахуванням 3% річних і інфляційних в загальному розмірі 31 398,88 грн., а також судовий збір.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати дану справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, в тому числі шляхом надіслання смс-повідомлень, а також розміщення інформації про розгляд справи на сайті Вінницького міського суду. Відзив на позов не надійшов. Відповідач неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи, але доказів поважності причин неявки не надавав.
Враховуючи наведені обставини, а також те, що справа перебуває в провадженні суду з 01.10.2021 року, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву із додатками 11.11.2021 року (а.с. 50, 51), але відзиву на позов не подав і не висловив своїх обґрунтованих заперечень з приводу позовних вимог, неодноразово просив відкласти розгляд справи без надання доказів поважності відсутності в судових засіданнях, суд вважав можливим розглянути справу у відсутності представника позивача і відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 780 від 30.01.2018 року є споживачем послуг, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за адресою: м. Вінниця, вул. Олега Антонова, б. 22. Теплова енергія постачається споживачеві в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року (п. 2.1).
Відповідач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (п. 3.2.7).
Порядок розрахунків визначений розділом 6 договору.
Так, за спожиту теплову енергію розрахунки здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності, відповідно до дод. № 2 цього договору. Проводиться виключно в грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими у встановленому порядку (п. 6.1).
Споживач щомісячно, протягом року, вносить плату за приєднане теплове навантаження, визначене в дод №1 до договору, та окремо сплачує за спожиту теплову енергію на підставі показів приладів обліку, або за їх відсутності, розрахункового, відповідно до теплового навантаження (п.6.2). Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.3).
Розрахунки по договору визначені п.6.4-6.9 договору.
Відповідно до п. 6.7 договору за наявності заборгованості у споживача за надану теплову енергію постачальник має право зарахувати кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію в минулі періоди в порядку календарної черговості виникнення заборгованості з урахуванням черговості, визначеної ст.. 534 ЦК України.
За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов`язань за цим договором (п.7.1).
Договір набув чинності з 30.01.2018 року та діяв до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків до повного їх проведення (п. 11.1). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.4 договору). Сторони, крім іншого, домовились, що остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію споживач проводить до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 6.4).
Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають договірні зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЦК України.
Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 1 статті 9 вищезазначеного Закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території.
Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідач не оплатив отримані послуги у встановленому порядку. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем і який не був оспорений відповідачем, за період з 01.10.2019 року по 31.05.2021 року виник борг в сумі 28 849,10 грн. На підставі ст. 625 ЦК України на суму боргу нараховано інфляційні 1 643, 58 грн. та 3% річних 904,20 грн.
Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним.
Загальна сума боргу 31 398,88 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати на оплату судового збору 2 270,00 грн. (а.с. 33). Відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256, 260, 261, 264, 509, 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2019 року по 31.05.2021 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, в загальній сумі 31 398 (тридцять одна тисяча триста дев`яносто вісім) грн. 88 коп. та судові витрати судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (, 21100, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13, ІВАNUA9278920 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478);

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою.: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 12 травня 2022 року.

Суддя: