С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/922/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

08 лютого 2022 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Відповідача - Соболівського А.М.

представника Третьої особи - Шмарьової .Т.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків його недійсності, третя особа - ОСОБА_4 .

ІІ. Описова частина

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки BMW 520I, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_1 , укладеного 02.11.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С. від 15.12.2016 у справі відкрито провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 06.09.2017 №385 за результатами повторного автоматизованого розподілу справа передана в провадження судді Кізюн Л.І .

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 11.09.2018 №1883 за результатами повторного автоматизованого розподілу справа передана в провадження судді Лазаренко В.В .

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 19.02.2019 №515 за результатами повторного автоматизованого розподілу справа передана в провадження судді Коробенка С.В.

Свої вимоги Позивачка обгрунтовує наступним.

19 травня 1978 року між Позивачкою та Відповідачем-1 було укладено шлюб.

Під час шлюбу, як зазначає Позивачка, ними спільно було придбано автомобіль BMW 520I, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_1 , який був зареєстрований за його чоловіком.

ОСОБА_1 вказує, що в листопаді 2016 року їй стало відомо про те, що 02 листопада 2010 року зазначений автомобіль без її відома і згоди був проданий ОСОБА_3 за 10000 гривень.

У зв`язку з цим Позивачка просить визнати вказаний договір недійсним, застосувавши реституцію - повернути Відповідачу-1 автомобіль та зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 10000 гривень.

У письмових запереченнях на позов Відповідач-2 ОСОБА_8 зазначив, що він вже не є власником спірного автомобіля, оскільки продав його в 2013 році. Крім того, зазначив, що в даному випадку немає підставі для визнання договору недійсним, і Позивачка може ставити лише питання про стягнення з свого чоловіка компенсації в розмірі половини вартості автомобіля, оскільки ОСОБА_3 є добросовісним набувачем автомобіля. Крім того, Відповідач-2 звернув увагу на те, що Позивачем пропущено строк позовної давності, що також є підставою для відмови у задоволенні позову. Просив розглядати справу у його відсутність.

11 січня 2018 року ОСОБА_4 до суду була подана заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка була судом задоволена.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Представник Відповідача-1 Стельмахова С.М. у судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник проти позову заперечували.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 19 травня 1978 року.

Встановлено, що під час перебування Сторін у шлюбі ними було придбано автомобіль BMW 520I, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

Встановлено, що на підставі Довідки-рахунку від 17.12.2010 зазначений автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_3 . Попередньо 02.11.2010 вказаний автомобіль був знятий з реєстрації на ім`я ОСОБА_2 для подальшої реалізації. Таким чином, матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується факт укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з яким Відповідач-2 набув на нього власності.

Позивач вказує і Відповдіач-1 не заперечує, що вона не надавала згоди на продаж вказаного автомобіля, який був об`єктом права спільної сумісної власності.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

За змістом статті 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв`язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Враховуючи встановлені фактичні обставини та наявні в матеріалах справи доводи, суд немає підстав для висновку про те, що ОСОБА_3 під час укладення договору купівлі-продажу автомобіля знав або міг знати про те, що спірний автомобіль належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і що Позивачка не надала Відповідачу-1 згоди на укладення цього договору, а тому підстав для визнання такого договору недійсним немає.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

В даному випадку суд роз`яснює Позивачці, що нею невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права, оскільки ефективним захистом за даних обставин будуть вимоги про стягнення з ОСОБА_2 компенсації за відчужене майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності, в розмірі половини його вартості.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: інформація відсутня;

Третя особа: ОСОБА_4 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: