Провадження № 2-з/638/19/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Невеніцин Є.В., при прийнятті заяви представника позивача ТОВ «Констракшн Машинері» - адвоката Полупанової Ольги Олександрівни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження будь-яким способом квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на прав власності відповідачу ОСОБА_1 , а також шляхом заборони передачі в іпотеку вказаної квартири. Свою заяву обґрунтовує тим, що в провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова Шишкіна О.В. знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Констракшн Машинері» до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 536361,10 грн. Виконання рішення у справі можливе за рахунок єдиного житла боржника, а відтак для забезпечення можливості виконання судового рішення у справі необхідно застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна, яке належить відповідачу.

Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову, дійшов наступних висносків.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, представник позивача зазначає, що в провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова Шишкіна О.В. знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Констракшн Машинері» до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 536361,10 грн та судове засідання по справі призначено на 27.01.2022 року о 13-30 год.

Проте, відповідних доказів, зокрема копії ухвали судді про відкриття провадження по справі, суду не надає.

Верховний Суд в постанові від 16.08.2019 року по справі №916/142/19 зазначив, що передбачене статтею 55 Конституції, статтею 4 ГПК України право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах. Розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. Згідно із ч.1 ст.138 ГПК України подання заяви про забезпечення позову одночасно із пред`явленням позову здійснюється за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, що тягне за собою необхідність застосування приписів п.1 ч.1 ст.31 ГПК України у випадку подання такої заяви з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Розгляд місцевим господарським судом заяви про забезпечення позову з порушенням правом підсудності та залишенням апеляційним судом прийнятого за результатом розгляду заяви судового рішення без змін є таким, що в цілому нівелює інститут підсудності та ставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Частина 1,6,7 ст.187 ЦПК України визначено, що якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

При цьому нормами ч.1 ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, вирішення питання про підсудність заяви про забезпечення позову Дзержинському районному суду м.Харкова, у зв`язку з направленням відповідних запитів може призвести до порушення строку розгляду заяви у дводенний строк.

При цьому представником позивача, самостійно не надано доказів зареєстрованого місця проживання відповідача або копії ухвали судді Дзержинського районного суду м.Харкова про відкриття провадження по справі.

Пунктом 7 частини 1 статті 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153,353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ТОВ «Констракшн Машинері» - адвоката Полупанової Ольги Олександрівни про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин