Справа № 459/4181/21
Провадження № 2/459/1275/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

28.12.2021 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 ,ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову послався на те, що він являється власником вказаної квартири, відповідач ОСОБА_2 є його сином, а відповідач ОСОБА_3 є сином його колишньої дружини від першого шлюбу, будучи зареєстрованими з 2004 р., житлом не користувалися і там ніколи не проживали. Ствердив, що реєстрація відповідачів у цьому житлі призводить до зайвих нарахувань комунальних платежів. Покликаючись на норми цивільного законодавства просить задовольнити позовні вимоги.

17.01.2022 р. судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.03.2022 р. у залі судових засідань Червоноградського міського суду Львівської області, яке відкладено востаннє на 16.05.2022 р..

16.05.2022 р. будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16.05.2022 р. позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням залишено без розгляду.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали заяви, у яких зазначили, що просять справу розглядати у їх відсутності. При цьому зазначили, що визнають позов повністю.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується копією реєстраційного посвідчення від 23.01.2003 р. серії НОМЕР_1 , копією договору міни квартири від 04.03.2002 р..

Згідно довідки №104 від 05.01.2022 р. відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі АДРЕСА_1 з 06.05.2004р.

Згідно довідки №103 від 05.01.2022 р. відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у спірній квартирі АДРЕСА_1 з 06.05.2004р.

Відповідно до акту КП «ЧЖКС» від 18.08.2020 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживають; згідно актів КП «ЧЖКС» від 08.12.2020 р. та 23.07.2021 р. ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає.

Згідно копії рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.11.2021 р. шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону . Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у спірній квартирі, а тому набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18).

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідачі понад встановлені законом строки не проживають у житлі позивача,позовні вимоги визнали, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачам відомі та зрозумілі.

Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать, що тривала відсутність відповідачів зі збереженням реєстрації у даній квартирі призвела до порушення прав та інтересів позивача, який не має змоги повноцінно користуватися та розпоряджатися цим майном, призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг, у зв`язку з чим відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати такими, що втратили право на користування цим житловим приміщенням.

За таких обставин та міркувань суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачами позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідачів в користь держави слід стягнути 50% судового збору, а іншу частину 50% віднести за рахунок держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 141, 206, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2 ) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користь держави по 227 (двісті двадцять сім) грн. судового збору з кожного.

Іншу частину судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. слід віднести за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.05.2022 р.

Суддя: Н. Я. Отчак