Провадження №2/523/1399/22
У Х В А Л А

"12" травня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участі секретаря судового засідання Сирф Ю.В.,

розглянувши заяву представника відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Корнілкової Л.В. про забезпечення позову по цивільній справі № 523/18882/21 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «БУДМАРИН» про поділ майна подружжя, визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа № 523/18882/21 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «БУДМАРИН» про поділ майна подружжя, визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Корнілкова Л.В. звернулась до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі № 523/18882/21, якою просить суд:

-заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження майнових прав на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ;

-заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири під будівельним номером АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ;

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, представник ОСОБА_1 адвокат Корнілкова Л.В. посилається на те, що наведені майнові права являються об`єктом спільної сумісної власності подружжя, їх відчуження за договором відступлення права вимоги відбулось із порушенням ст. 65 Сімейного кодексу України та ст. 369 Цивільного кодексу України, без згоди та волі на це ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Відповідно до ч.4 ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, з метою зокрема з`ясування стану об`єкта будівництва, щодо якого заявлено вимоги про забезпечення позову, наявності реєстрації права власності на нього, оцінки ризиків відчуження об`єкта, керуючись ч.4 ст.153 ЦПК України, розгляд заяви адвоката Корнілкової Л.В. про забезпечення позову був призначений у судовому засіданні.

Судові засідання неодноразово відкладались, за заявою адвоката Торган Л.В., з метою представлення можливості надання своїх заперечень та додаткових доказів, щодо поданої заяви, а також на підставі Розпорядження в.о. голови Суворовського районного суду м. Одеси Позняка В.С. №7 від 28.02.2022 року «Про встановлення особливого режиму роботи Суворовського районного суду м. Одеси» та Змін до Розпорядження №7 від 10.03.2022 року.

Судове засідання, призначене на 12.05.2022 року о (10-45), з технічних причин, не відбулось, оскільки не вдалось з`єднання відеоконференцзв`язку із адвокатом позивача та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , та було відкладено на 12.05.2022 року (16-00), з метою надання сторонам можливості подати до суду свої додаткові пояснення, докази та заперечення щодо заяви про забезпечення позову.

Адвокат ОСОБА_1 Корнілкова Л.В. просила розглянути заяву про забезпечення позову за її відсутності, враховуючи неможливість з`єднання в режимі відеоконференцзв`язку із адвокатом Торган Л.М., наполягала на задоволенні заяви. Адвокат ОСОБА_2 Торган Л.М. належним чином повідомлена про розгляд заяви про забезпечення позову, письмових заперечень на заяву не надала, в заяві від 15.02.2022 року, якою просила розглянути питання забезпечення у судовому засіданні, категорично заперечувала проти її задоволення. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Будмарин» заявою просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась.

Враховуючи неодноразове призначення розгляду заяви про забезпечення позову у судовому засіданні, надання сторонам достатнього строку для надання суду додаткових пояснень, доказів, заперечень, щодо поданої заяви про забезпечення позову, су здійснює розгляд заяви про забезпечення позову за наявними матеріалами справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 2 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Судом встановлено, що вимоги первісного та зустрічного позовів по даній справі мають майновий характер, між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя.

При цьому, разом із вимогами поділу майна подружжя, ОСОБА_1 заявлено вимоги про: визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу майнових прав №3.5.11 від 26.07.2018 року, укладеного 22.10.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнання зазначених майнових прав об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 07.10.2000 року.

Пі-час перебування у шлюбі, між ОСОБА_2 та ТОВ «БУДМАРИН» було укладено договір №3.5.11 від 26.07.2018 року купівлі-продажу майнових прав:

- на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 на території Крижанівської селищної ради Лиманського району Одеської області, земельний кадастровий № :02:001:2808.

Згідно договору відступлення права вимоги від 22.10.2018 року за договором купівлі-продажу майнових прав №3.5.11 від 26.07.2018 року, ОСОБА_2 здійснила відчуження наведених майнових прав на користь ОСОБА_3 . Відступлення здійснюється безвідплатно.

Згідно наданої суду інформації з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, багатоквартирний чотирьохсекційний 14-ти поверховий житловий будинок із вбудовано-прибудованими приміщеннями та з вбудовано-прибудованим двоповерховим підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 , третя черга будівництва, на території Крижанівської селищної ради Лиманського району Одеської області, земельний кадастровий №:02:001:2808, прийнятий в експлуатацію. Сертифікат готовності, реєстраційний номер: ІУ82.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19).

Керуючись наведеним, суд зазначає, що обставини законності відчуження майнових прав ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , за договором про відступлення права вимоги від 22.10.2018 року за договором купівлі-продажу майнових прав №3.5.11 від 26.07.2018 року, будуть предметом дослідження судом під-час розгляду даної справи по суті, та не можуть бути предметом розгляду судом на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд також виходить із того, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 15.09.2020 № 753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, викладені у позові обставини, зокрема прийняття спірного об`єкта в експлуатацію, оспорювання договору відступлення майнових прав, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін,суд дійшов висновків про обґрунтованість заяви про забезпечення позову. На думку суду, застосування заявленого заходу забезпечення позову сприятиме, зокрема, запобіганню невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, виключить можливість відчуження чи передачі спірного майна іншим особам на час розгляду справи, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Щодо обставин реальної загрози невиконання рішення, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Забезпечення позову у цьому спорі, який має майновий характер, спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При цьому, заборона на відчуження майнових прав, щодо яких між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності ОСОБА_3 . Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 19 лютого 2021 року по справі № 643/12369/19.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Застосований захід забезпечення позову, на думку суду, є співмірним, адекватним та ефективним, не порушить прав як учасників справи, так і третіх осіб. До таких висновків суд дійшов із урахуванням правових висновківВеликої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18, висновків Верховного Суду у постанові від 23.12.2020 по справі № 756/2609/20.

Забезпечення позову у даній справі, в наведений спосіб, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди як сторонам по справі, так і третім особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду, за винятком випадків, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України (постанова КЦС ВС від 30.05.2019 року, справа № 456/2438/17).

Інформація щодо наявності підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, в матеріалах справи не міститься.

Враховуючи вищевикладене, а також принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову предмету позову, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-154, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Корнілкової Л.В. про забезпечення позову по цивільній справі № 523/18882/21 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «БУДМАРИН» про поділ майна подружжя, визнання договору недійсним задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження майнових прав на квартиру під будівельним номером АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 .

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири під будівельним номером АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Зазначена ухвала є підставою для внесення відомостей до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ухвала складена 12.05.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко