ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м.Суми

Справа №588/2/22

Номер провадження 22-ц/816/400/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 .

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 06 січня 2022 року в складі судді Огієнка О.О., ухваленого в м. Тростянець, повний текст судового рішення складено 10.01.2022 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду у січні 2022 року із заявою, ОСОБА_1 просила суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на строк три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити ОСОБА_2 контактувати з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб..

Свої вимоги мотивувала тим, що починаючи з 27.10.2007 вона та ОСОБА_2 проживають у зареєстрованому шлюбі разом за адресою: АДРЕСА_1 . Також з ними разом проживає їх син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджувала, що за час спільного проживання ОСОБА_2 постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона кілька разів викликала поліцію. Зазначила, що останнім часом ОСОБА_2 став психологічно тиснути на дитину, і з цих підстав вона зверталася до поліції. Заявниця вказала, що протиправна поведінка ОСОБА_2 виражається у тому, що останній весь час переслідує її, проводить приховану відеозйомку житлового приміщення, спричиняє тілесні ушкодження, кричить, залякує дитину, розповідає неправдиву інформацію, яка негативно впливає на психологічний стан дитини. Крім того, заявниця зазначила, що на даний час відносно ОСОБА_2 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками статей 125, 126-1, 182 КК України, проводиться досудове слідство. Заявниця вважає, що вона та її малолітній син є особами, які протягом тривалого часу зазнають домашнього насильства.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06 січня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що наявність зареєстрованих кримінальних проваджень, на які посилалась заявниця, ще не свідчить про доведеність факту вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства. Заявницею не доведено існування обґрунтованого побоювання вчинення домашнього насильства зі сторони заінтересованої особи у майбутньому. Крім того, суд вважав, що заборони, які просить застосувати заявниця відносно ОСОБА_2 за обставин установлених судом, становитиме непропорційне втручання у його батьківські права та права дитини на спілкування з батьком. За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги заявниці не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заявниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити вимоги заяви в повному обсязі, видавши обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги заявниця зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні взяв за основу не фактичні наслідки від дій ОСОБА_2 , які, на її погляд, несуть небезпечний характер для фізичного та психічного стану, як самої заявниці, так і їх неповнолітнього сина, а сумнівні, на її погляд, характеристики від директора школи. Також, апелянт зазначає, що судом не враховано думку шкільного психолога щодо об`єктивного психологічного стану дитини, а сам висновок психолога виконаний з порушенням, і може бути спростований належною перевіркою психологічного стану дитини. На думку заявниці, суд не врахував інформацію про те, що відносно ОСОБА_2 відкрито 4 кримінальних провадження, в яких вона визнана потерпілою, а також проігнорував доведену фактично ситуацію насильства в сім`ї не застосувавши до заінтересованої особи ні одного з тимчасових заходів обмеження.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просив рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені обставини, які доведені матеріалами справи та не оспорюються сторонами про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 27.10.2007 року перебувають у шлюбі та мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Родина спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Між заявницею та заінтересованою особою триває процес розлучення і поділу майна.

24.05.2021 року Тростянецьким відділенням поліції внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України на підставі заяви ОСОБА_1 про те, що в ніч з 23.05.2021 року на 24.05.2021 року її чоловік по АДРЕСА_1 в ході сварки заподіяв їй тілесні ушкодження у виді саден (а.с. 5).

Актом судово-медичного обстеження № 68 від 24.05.2021 року у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження: синець у верхній та середній третині по внутрішній поверхні правого плеча; три синці по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині; чотири дугоподібні садна по внутрішній поверхні лівої долоні (а.с. 10).

25.10.2021 року Тростянецьким відділенням поліції внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 182 КК України на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області за заявою ОСОБА_1 про те, що з 11.10.2021 року її чоловік ОСОБА_2 здійснює відеозйомку її дій у житловому приміщенні за допомогою прихованої камери, чим грубо порушує її простір та втручається в її життя (а.с. 4).

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10.12.2021 року у справі № 588/1971/21 зобов`язано слідчого чи іншу особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області внести відповідно до ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.11.2021, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 3546 від 30.11.2021, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати ОСОБА_1 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 6-7).

За результатами огляду №42946897 проведеного 22.12.2021 року лікарем ортопедом-травматологом ОСОБА_5 КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження, які вона отримала 17.12.2021 року близько 18 год. 00 хв., у вигляді підшкірного крововиливу, забій ліктьового суглобу (а.с. 11).

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30.12.2021 року у справі № 588/2151/21 зобов`язано слідчого чи іншу особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області внести відповідно до ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_1 від 17.12.2021, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 3729 від 17.12.2021, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати ОСОБА_1 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 8-9).

17 грудня 2021 року ОСОБА_1 зверталася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , однак рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.12.2021 року у справі № 588/2067/21 вказану заяву залишено без задоволення у зв`язку з недоведеністю того, що ОСОБА_2 є кривдником у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (а.с. 30-35). При цьому, вказане рішення суду заявниця не оскаржила та знову звернулася до суду із аналогічною заявою, яка фактично доповнена тими обставинами, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про ще одне кримінальне правопорушення, на підставі подій які відбулися 17.12.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів осіб, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, як об`єктивно встановлено судом першої інстанції, беззаперечних доказів на підтвердження вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_1 до суду не надала.

На підтвердження вимог заяви про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 надала копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 24.05.2021 року та за №0000111 від 25.10.2021 року, копії ухвал слідчих суддів Тростянецького районного суду Сумської області від 10.12.2021 року у справі № 588/1971/21 та від 10.12.2021 року у справі № 588/1971/21, копії акту судово-медичного обстеження № 68 від 24.05.2021 року та результату огляду №42946897 проведеного 22.12.2021 лікарем ортопедом, з яких вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів поліції із заявами про вчинення ОСОБА_2 відносно неї фізичного та психологічного насильства.

Проте, ОСОБА_2 про підозру у вчиненні вказаних правопорушень не повідомлялося, до адміністративної чи кримінальної відповідальності в будь-якому вигляді за вказаними фактами він не притягався, будь-яких доказів на підтвердження нанесення тілесних ушкоджень або вчинення ним психологічного насильства матеріали справи не містять. В діях останнього не встановлено факту застосування домашнього насильства у визначених Законом формах.

В апеляційній скарзі відсутні доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду. Скаржник також не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Сам факт звернення заявниці до органів поліції свідчить про наявність конфлікту між подружжям та не підтверджує факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 (провадження № 61-3848св19) та від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на їх правильність.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 06 січня 2022 року відповідає обставинам справи, ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 06 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 травня 2022 року.

Судді: С.С. Ткачук

О.Ю. Кононенко

О.І. Собина