Провадження № 2/127/5073/21
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 січня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

вимоги позивача:

-змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року по справі № 127/3708/18 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 700 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в:

10 листопада 2021 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Позовна заява мотивована тим, що 04 квітня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 127/3708/18 винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. 00 коп., щомісяця до його повноліття, починаючи з 19 лютого 2018 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

На виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року про стягнення аліментів на дитину, позивачем було отримано виконавчий лист та подано його на виконання.

Відповідно 22 серпня 2018 року Ямпільським РВ ДВС ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження № 57067033.

Наразі й ті невеликі суми призначених аліментів відповідач сплачував за його бажанням та в зручний для нього час, що змушувало позивача неодноразово звертатись до нього із проханням щодо надання коштів.

З урахуванням щорічного збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому позивач вважає, що спосіб стягнення аліментів підлягає зміні.

Відповідач є працездатною особою, який на даний час офіційно працевлаштований за кордоном, що може свідчити про покращення його матеріального стану.

У зв`язку з карантином більшість навчальних закладів, як і той в якому навчається спільна дитина сторін, перейшли на онлайн навчання, внаслідок чого позивачу довелось придбати ноутбук щоб забезпечити дитині можливість продовжувати навчання. Вартість ноутбуку складає 10 000 грн. 00 коп.

Разом з тим дитина потребує додаткових витрат на розвиток особистих здібностей. Позивач не в змозі самостійно утримувати спільного сина та повністю забезпечити необхідні витрати.

Так, за період з вересня 2017 року по червень 2019 року позивачем було витрачено 11 400 грн. 00 коп. на вивчення сином англійської мови.

Таким чином, позивачем витрачено додаткових витрат на дитину 21 400 грн. 00 коп.

З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2021 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

20 грудня 2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 38-39).

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Однак, відповідачем було подано до суду відзив без документів, що підтверджують його надіслання (надання) і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

З огляду на зазначене вище, суд не бере до уваги наданий відповідачем відзив на позовну заяву, оскільки останній поданий з порушенням встановленого процесуальним законодавством порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 листопада 2001 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2433, розірвано (а.с. 8-9).

Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 31 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 12).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно до його повноліття, починаючи з 19.02.2018 року (а.с. 5-7).

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на прав власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі за № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги про зміну способу стягнення присуджених аліментів та вважає за необхідне змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, визначених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Суд задовольняючи вимогу позовної заяви щодо стягнення додаткових витрат на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходив з наступного.

Як вже зазначалось вище, позивач та відповідач мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Згідно довідки від 26 жовтня 2021 року, наданої директором Приватної організації (Установи, закладу) «Центр позашкільної освіти «Флеш Вінниця» Ковальчук О.О., студент ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався в школі англійської мови «Flash» за період з 1 вересня 2017 року по 15 червня 2019 року. Загалом за весь навчальний період 2017-2019 роки сума оплати становила 11 400 грн. 00 коп. (а.с. 17).

Як вбачається із товарного чеку від 15 вересня 2021 року, виданим ФОП ОСОБА_5 , позивачем було придбано ноутбук DEII M4500, вартість - 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, танців, певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 в справі № 6-1489цс17).

У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 21 400 грн. 00 коп. та надає цьому відповідні документи, які підтверджують здійснення оплати.

За таких обставин, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем додаткових витрат на дитину у розмірі 10 700 грн. 00 коп.

Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 185, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 178, 179, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, визначених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року (справа № 127/3708/18).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 700 (десять тисяч сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 10 січня 2022 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК