Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2022 Справа №607/4383/22 провадження №2/607/2013/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Крупи О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Яворського А.В.

представника відповідача адвоката Островської О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2022 позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Яворський А.В. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час триває процес розірвання шлюбу, зокрема нею 29.11.2021 подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позовну заяву про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі в них народилась двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що діти проживають із нею та перебувають повністю на її утриманні, при цьому відповідач жодним чином не бере участі в утриманні та забезпеченні потреб спільних дітей, у зв`язку із чим вона не має можливості надалі самостійно утримувати дітей. Так, окрім, щоденного забезпечення своїх дітей всім необхідним, позивачка робить все можливе для їх розумового та духовного розвитку, зокрема діти дистанційно навчаються у ТОВ «Центр освіти «ОПТІМА» та відвідують курси вивчення іноземних мов. На момент подання позивачем позовної заяви між нею та відповідачем згоди щодо розміру матеріального утримання ним дітей не досягнуто. Разом з тим, відповідач зареєстрований фізичною особою-підприємцем та отримує систематичний та достатній дохід, інших осіб на утриманні не має, працездатного віку, а його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2022 і до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.04.2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано із Головного управління Державної податкової служби України у Тернопільській області інформацію з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про розмір усіх доходів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 за період із 01.04.2021 по 01.04.2022.

28.04.2022 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий відповідачем ОСОБА_2 , з в якому відповідач зазначає, що він як батько ніколи не відмовлявся і не відмовляється від виховання та матеріального забезпечення спільних з ОСОБА_1 дітей, зокрема незважаючи на те, що з позивачем вони перебувають у процесі розлучення, він все одно допомагає дітям, а саме: купував необхідні ліки для сина під час його хвороби, купував доньці одяг, забезпечує продуктами харчування та 29.03.2022 перераховував на картку позивача кошти в сумі 2700,00 грн. При цьому звертає увагу, що позивач має достатній матеріальний стан щоб також брати участь в утриманні їх дітей. Так, у власності позивача перебуває однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , трикімнатна квартир АДРЕСА_2 , які вона здає в оренду. Крім цього, у власності позивача перебуває земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 площею 0,0534 га та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_4 площею 0,0508 га в садівничому товаристві «Золота осінь» с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, а також два транспортних засоби: RENAULT TRAFIC 2008 року випуску, ДНЗ В01717АК; CITROEN С4 PICASSO 2013 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2 . Також зауважує, що на його утриманні перебуває син від попереднього шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навчається в Навчально-науковому інституті комп`ютерних систем Державного університету «Одеська політехніка», денна форма навчання та потребує матеріальної підтримки від батька. Відтак просить врахувати наявність на його утриманні сина ОСОБА_2 , а також обов`язок матері дітей їх утримувати, достатній матеріальний стан позивача та визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з нього на утримання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2022 і до досягнення ними повноліття.

29.04.2022 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Яворським А.В. подано суду відповідь на відзив, в якому представник зазначає, що факт наявності у власності позивача нерухомого майна не впливає на розгляд даної справи та не є предметом доказування у ній. Крім цього, транспортний засіб RENAULT TRAFIC 2008, який належить позивачці перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_2 та використовується ним для здійснення своєї підприємницької діяльності, а транспортний засіб CITROEN С4 PICASSO 2013, позивачка використовує для особистого пересування та задля фізичного, духовного розвитку та інших побутових потреб дітей. Також вказує, що відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів, які б підтверджували той факт, що син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навчається в Навчально-науковому інституті комп`ютерних систем Державного університету «Одеська політехніка» на денній формі навчання, дійсно перебуває на його утриманні та регулярно отримує матеріальну допомогу від батька. Також з поданих до відзиву документів не вбачається за можливе встановити на якій саме формі навчання перебуває ОСОБА_2 , зокрема контрактній чи навчається за рахунок державного бюджету. Представник також зауважує, що неповнолітні діти сторін проживають разом із матір`ю, перебувають повністю на її утриманні, а усі виплати що стосуються навчання дітей, про яке зазначалось у позовній заяві, сплачує виключно позивач ОСОБА_1 , що підтверджується квитанціями про оплату, які долучені до позовної заяви. З огляду на викладене просить позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у ньому. Додатково зазначила, що з 16.11.2022 вони з відповідачем не проживають разом. Вказала, що чоловік постійно чинив на неї моральний тиск та висловлював різного роду погрози. Крім того постійно контролював її фінансові витрати. Зауважила, що окрім витрат на утримання дітей, про які вона зазначила у позовній заяві вона також несе інші витрати, які документально підтвердити не може це зокрема, відвідування дітьми курсів з польської мови у сумі 150 грн за одне заняття та відвідування сином уроків навчання гри на гітарі також у сумі 150 грн за одне заняття. Водночас рішення про необхідність навчання дітей у приватній школі було прийняте спільно з відповідачем, виходячи з інтересів дітей. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, такою як лісництво та фермерство, від яких отримує доходи. Також зазначила, що жодних доходів від спільного з чоловіком бізнесу вона на даний час не отримує.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яворський А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав у ньому заведених та зазначив, що 27.04.2022 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, яке на даний час не набрало законної сили. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на повному її матеріальному утриманні, включаючи з витратами на навчання у приватній школі, плата за яку становить 2700 та освітні гуртки. Представник вказує, що не заважаючи на те, що згідно довідки з Пенсійного фонду відповідач не отримує доходів, він зареєстрований фізичною особою підприємцем та згідно з витребуваної судом інформації отримує додаткові доходи, та має інші доходи. При цьому звертає увагу, що оскільки відповідач офіційного доходу не отримує, частка аліментів буде рахуватись від мінімальної заробітної плати, яка становить 6500 грн., а тому є необхідність у стягненні аліментів у розмірі Ѕ частки від його заробітку (доходу), при цьому зауважив, що у випадку збільшення розміру офіційного доходу відповідача, позивач не заперечує з приводу подальшого зменшення розміру аліментів до 1/3 частки від його заробітку (доходу). На підставі наведеного просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 03.05.2022 позов визнав частково та зазначив, що він розуміє свій обов`язок утримувати дітей та погоджується щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його доходу або ж у сумі 4000 грн. Зауважив, що діти дійсно навчаються у приватній школі та це рішення було спільним з позивачем. Разом з тим вважає, що необхідності навчання дочки у приватній школі немає, і вважає за доцільне з 01.09.2022 перевести її у класичну школу. Вказав, що у них із дружиною є спільний бізнес який приносить хороший дохід та після фактичного розірвання стосунків між ним та позивачем, усі заощадження від даного бізнесу залишились у дружини та ці кошти власне і витрачались нею на навчання дітей. Крім того, позивач досі отримує дохід від даного бізнесу. Також зазначив, що займається підприємницькою діяльністю, в тому числі лісництвом, страхуванням та його дохід за перший квартал 2022 з відрахуванням усіх податків та зборів у сумістановить 28000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Островська О.Н. в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву та зазначила, що відповідач не заперечує необхідності утримувати своїх дітей, буде допомагати їм усім чим зможе та згоден виплачувати аліменти у розмірі 1/3 части від його доходу або 4000 грн., що місячно. Крім того зауважила, що аліменти з осіб, які не мають офіційного доходу стягуються в частці не від мінімальної заробітної плати, а від середньомісячної заробітної плати у регіоні, і до війни ця сума становила по м. Тернополю становила близько 12000 грн. Також адвокат звернула увагу на наявність у власності позивача нерухомого майна та її обов`язок також брати участь у матеріальному забезпеченні потреб дітей. Просила врахувати, що у відповідача на утриманні перебуває син від першого шлюбу, який навчається на денній формі навчання у Навчально-науковому інституті комп`ютерних систем Державного університету «Одеська політехніка». Окрім того представник позивача зауважила, що витрати на розвиток здібностей дітей в чому числі з вивчення іноземних мов чи навчанню музичного інструменту відносять до додаткових витрат на дітей а не до аліментних зобов`язань у зв`язку з чим не заперечила проти часткового задоволення позову, шляхом стягнення за ОСОБА_2 аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки його доходу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 17.01.2003 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що складено актовий запис №44.

В судовому засіданні встановлено та незаперечується сторонами, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.04.2022 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Дане судове рішення не набрало законної сили.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками двох дітей, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 08.11.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №2427 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим 17.07.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1648.

Згідно довідки № 5 від 29.03.2022 виданої Садівничим товариством «Золота Осінь», за підписом голови правління СТ «Золота Осінь» Залісковим Т.Н., ОСОБА_1 є власником будинку в ТОВ «Золота Осінь» по АДРЕСА_4 та разом з нею за вказаною адресою проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з договорів №02, №03 про надання освітніх послуг ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» від 25.08.2020, виконавець Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника ОСОБА_1 надати освітні послуги, а саме дистанційне навчання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в 6-11/12 класах та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в 8-11/12 класах відповідно до державного стандарту загальнообов`язкової середньої освіти, у визначений Договором час та у відповідності до Програми навчання, а замовник ОСОБА_1 зобов`язується приймати послуги та вчасно оплачувати їх. Згідно п. 4.1 вказаного Договору, розмір плати замовника за надання освітньої послуги і терміни внесення плати визначається в Додатках до цього Договору та встановлюються відповідно до форми навчання, на навчальний рік і не можуть змінюватись в односторонньому порядку протягом навчального року.

Відповідно до додатків № 1 до договорів №02, №03 від 25.08.2020 про надання освітніх послуг ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» від 25.08.2020, сторони дійшли згоди, що вартість освітньої послуги Замовника за 2020-2021 навчальний рік учнів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (за умови внесення попередньої оплати за весь навчальний рік до початку навчання/неповного навчального року) становить 21600,00 грн. за кожну дитину. Місячна вартість Освітньої послуги Замовника для вказаних класів за вказаний період становить 2400,00 грн. за перший місяць та останній місяці надання освітньої послуги, становить 4800,00 гривень.

Згідно додатку № 01062021 до договору №02 від 25.08.2020 про надання освітніх послуг ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» від 01.06.2021, сторони дійшли згоди, що вартість освітньої послуги Замовника за 2021-2022 навчальний рік учня ОСОБА_6 , становить 24300,00 грн. з урахуванням вартості польської мови (щомісячно складає 300,00 грн) Місячна вартість Освітньої послуги Замовника за вказаний період становить 2700,00 грн. Платіж за перший місяць та останній місяці надання освітньої послуги, становить 5400,00 гривень.

Згідно додатку № 01062021 до договорів №03 від 25.08.2020 про надання освітніх послуг ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» від 01.06.2021, сторони дійшли згоди, що вартість освітньої послуги Замовника за 2021-2022 навчальний рік учня ОСОБА_3 , становить 27300,00 грн. з урахуванням вартості польської мови (щомісячно складає 300,00 грн) Місячна вартість Освітньої послуги Замовника за вказаний період становить 2700,00 грн. Платіж за перший місяць та послуги з оформлення документів про освіту, становить 5700,00 гривень.

На підтвердження здійснення оплати за навчання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА», позивачем додано до матеріалів справи копії квитанцій АТ «Універсал банк» та АТ «Приват банк».

Згідно з вказаними квитанціями, позивачем оплачено за навчання ОСОБА_3 згідно договору №03 за період з січня 2021 року по березень 2021 року по 2400 грн. за кожен місяць, за серпень2021 року 5700 грн, за період з вересня 2021 року по березень 2022 року по 2700 грн за кожен місяць.

Також відповідно до даних квитанцій, позивачем оплачено за навчання ОСОБА_6 згідно договору №02 за період з січня 2021 року по березень 2021 року по 2400 грн. за кожен місяць, за серпень 2021 року 5400 грн, за період з вересня 2021 року по березень 2022 року по 2700 грн за кожен місяць.

Як вбачається з публічного договору надання послуг допоміжної освіти із вивчення іноземної мови та додаткової угоди до публічного договору надання послуг допоміжної освіти із вивчення іноземної мови, виконавець Фізична особа підприємець ОСОБА_7 з однієї сторони та замовник ОСОБА_1 , яка своїми діями виявила намір приєднатися до публічного договору надання послуг допоміжної освіти із вивчення іноземної мови уклали додаткову угоду про наступне: на підставі обраного курсу обсягом 8 год./місяць, встановлено щомісячна оплата в розмірі 1200 грн за кожну дитину, яка здійснюється не пізніше 15 числа кожного місяця, для одержувача освітніх послуг ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій АТ «Універсал банк», позивачем оплачено освітні послуги за ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за період з листопада 2021 року по січень 2022 по 2400 грн за кожен місяць та за лютий 2022 року 1200 грн.

Відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 2 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року ОСОБА_2 отримував додаткове благо від Акціонерного товариства «Універсал банк» за квітень 2021 у сумі 406,08 грн, за вересень 2021 року у сумі 116,17, за листопад 2021 року у 114,61 грн, за грудень 2021 року у сумі 1372,53 грн. А також дохід за цивільно правовим договором від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЛАЙФ УКРАЇНА ЛТД» за грудень 2021 року у сумі 3548,24 грн.

Як вбачається з індивідуальний відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 за 2021 рік отримав дохід у сумі 3548,24 грн.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому 08.08.2000, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із студентського квитка серії НОМЕР_7 виданого 01.09.2021 та дійсного до 31.05.2023 слідує, що ОСОБА_8 навчається на денній формі навчання Державного університету «Одеська політехніка» на факультеті Навчально науковий інститут комп`ютерних систем.

Згідно із витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №294382842 від 12.01.2022, ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 29.2 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Товариством з обмеженою відповідальність «Міське бюро технічної інвентаризації» від 05.03.1994 на підставі розпорядження №6404 від 25.02.1994, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по Ѕ частини.

Як вбачається з договору дарування Ѕ частини квартири від 10.03.2004 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Радомською І.А. та зареєстровано в реєстрі за №1659, ОСОБА_10 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар належну ОСОБА_10 Ѕ частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м.

Згідно довідки №7 від 30.04.2022 виданої Садівничим товариством «Золота Осінь», згідно списку членів Садівничого товариства «Золота Осінь», ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0534 га, а також земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 , площею 0,0508 га Садівничого товариства «Золота Осінь» с. Буцнів, Тернопільського району, Тернопільської області.

Відповідно до листа начальника Територіального сервісного центру МВС № 6141 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області Воробець В. № 31/19/1-0-4а.з. від 02.04.2022, згідно з автоматизованим обліком зареєстрованих транспортних засобів РСЦ МВС в Тернопільській області АІС «Автомобіль» та даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані транспортні засоби: RENAULT TRAFIK, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , дата реєстрації 10.04.2012 та CITROEN C4 PICASSO, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 , дата реєстрації 31.08.2019.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем, водночас, сторони не дійшли згоди з приводу розміру матеріального утримання спільних дітей.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та інше.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч.2 ст. 182 СК України).

У відповідності до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Так, обґрунтовуючи заявлений до стягнення розмір аліментів - в розмірі 1/2 від заробітку (доходу) відповідача, але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, позивач вказує, що окрім щоденного забезпечення своїх дітей всім необхідним, позивачка робить все можливе для їх розумового та духовного розвитку, зокрема діти навчаються у приватній школі ТОВ «Центр освіти «ОПТІМА» та відвідують курси вивчення іноземних мов. Проте виникають ситуації, коли діти потребують додаткових, більш значних коштів для нормального розвитку.

Водночас, згідно із частиною першою статті 185 СК України, той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26.08.2020 року у справі N 336/1488/19, провадження N 61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно з частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Таким чином, судом не приймаються аргументи позивачки щодо навчання дітей у приватній школі та відвідування ними курсів по вивченню іноземних мов, як обґрунтування розміру аліментів, оскільки наведені нею витрати є за своєю суттю додатковими витратами та стягуються окремо від аліментів, однак позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей не заявлено.

З огляду на зазначене, суд додатково роз`яснює, що позивач не позбавлена права на компенсацію додаткових витрат пов`язаних із навчанням у приватному закладі освіти та розвитком здібностей дітей, в порядку, передбаченому ст. 185 СК України.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Так судом встановлено, що підстави для звільнення відповідача від обов`язку утримувати спільних з позивачем дітей, передбачених положеннями СК України, відсутні.

Разом з тим, позивачем на надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у відповідача ОСОБА_8 фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Так само не подано доказів наявності у відповідача будь якого рухомого чи нерухомого майна, від якого останній отримує дохід.

При цьому, суд також враховує, що відповідач ОСОБА_8 також має обов`язок утримання сина від попереднього шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навчається на денній формі навчання Державного університету «Одеська політехніка» на факультеті Навчально науковий інститут комп`ютерних систем.

Суд зауважує, що як відповідач, так і позивач повинні у однаковій мірі та у відповідності до вимог чинного сімейного законодавства, утримувати своїх дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Судом також враховано, що стягнення аліментів має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками.

Водночас, обов`язок по доказуванню позовних вимог, їх розміру, та по доказуванню тих обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, покладається саме на позивача, і не може перекладатись на відповідача обов`язок по спростуванню доводів позивача.

Положеннями ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дітей, з врахуванням позиції відповідача висловленої у судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.04.2022 і досягнення старшою дитиною повноліття.

При цьому, суд зауважує, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.04.2022 і досягнення старшою дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах сплати платежу за один місяць.

Копію рішення направити/вручити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 13 травня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець