Справа № 523/2207/18
Провадження №6/523/41/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу №523/2207/18 таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу №523/2207/18 таким, що не підлягає виконанню.

Заявник просить проголосити ухвалу якою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ, виданий на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2018 року по справі №523/2207/18.

Свою заяву обґрунтувала тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 серпня 2011 року в розмірі 106079 грн. 32 коп., що складається з:

-заборгованість за кредитом 3241 грн. 21 коп.;

-заборгованість за відсотками за користування кредитом 92805 грн. 52 коп.;

-заборгованість за пенею та комісією 4505 грн. 00 коп.,

-а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.;

-штраф (процентна складова) 5027 грн. 59 коп.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299) судові витрати - судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Виконавчий лист, виданий на примусове виконання вищезазначеного рішення перебуває на виконані у Першому Суворовському ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), номер виконавчого провадження №58810470.

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 та АТ «КБ «Приватбанк» уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору від 11 серпня 2011 року.

Сторони встановили в Додатковій угоді №1, що на дату підписання цієї угоди заборгованість за договором складає 6484 гривень, в тому числі заборгованість за кредитом 3241 грн. 21 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом 3242 грн. 79 коп. Інші суми за рішенням суду Банком були прощені.

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитним договором в розмірі 6484 гривень, відповідно до умов Додаткової угоди №1, що підтверджується квитанцією № 0 0 1.

Таким чином, оскільки обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його припиненням, тобто даний випадок підпадає під дію ч. 2 ст. 432 ЦПК України, тому вона просила її заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не прибули та їх неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали справи та обґрунтування заяви ОСОБА_1 , суд задовольняє її в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2018 року по справі №523/2207/18, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 серпня 2011 року в розмірі 106079 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 та АТ «КБ «Приватбанк» уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору від 11 серпня 2011 року.

Сторони встановили в Додатковій угоді №1, що на дату підписання цієї угоди заборгованість за договором складає 6484 гривень, в тому числі заборгованість за кредитом 3241 грн. 21 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом 3242 грн. 79 коп. Інші суми за рішенням суду Банком були прощені.

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитним договором в розмірі 6484 гривень, відповідно до умов Додаткової угоди №1, що підтверджується квитанцією № 0 0 1, котру долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За приписами ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 26 Закону України „Про виконавче провадження (щодо забезпечення державою виконання судового рішення) від 15 травня 2019 року№ 2-р(II)/2019в абзацах сьомому, восьмому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини закріплює, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника.

Враховуючи зазначене, оскільки в даному випадку відсутній обов`язок боржника, суд задовольняє заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу №523/2207/18 таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі.

Керуючисьст.ст. 260, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу №523/2207/18 таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2018 року у справі №523/2207/18, виданий Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя