РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2564/21

Провадження № 2/293/251/2022

16 травня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі: секретаря судового засідання Артемчук Т.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, відповідно до змісту якого просить:

- визначити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

20.12.2021 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Центру надання адміністративних послуг у м. Коростень з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .

13.01.2022 на адресу суду з Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради надійшов лист, згідно якого місце проживання гр. ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17.01.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 09.02.2022.

Ухвалою від 09.02.2022, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 09.02.2022 суд відклав розгляд справи на 10.03.2022.

01.03.2022 за вх. №1196 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 10.03.2022, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 10.03.2022 суд відклав розгляд справи на 12.04.2022.

Ухвалою від 12.04.2022, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 12.04.2022 суд відклав розгляд справи на 12.05.2022.

У судовому зассіданні від 12.05.2022 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 12 год. 00 хв. 16.05.2022.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Поданий позов мотивований тим, що між сторонами 23.10.1999 укладений шлюб, який рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.08.2011 - розірваний.

Позивач вказує, що від вказаного шлюбу вони мають трьох дітей, які після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачем: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що відповідно до постанови Апеляційного суду Житомирської області від 25.07.2018 відповідач сплачував аліменти на утримання спільних дітей у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з 15.12.2017 до повноліття старшої дитини.

Зазначає, що вказане рішення суду відповідач виконував у повному обсязі, заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей не було.

Оскільки на даний момент згідно довідки про заробітну плату відповідача, з ОСОБА_6 стягуються аліменти за виконавчим листом у розмірі 1/6 частини доходів лише на одну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а аліменти на старших дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2., на даний момент не сплачуються у зв`язку з досягненням останніми повноліття, зважаючи на те, що відповідач офіційно працює, інших дітей на утриманні не має,позивач вважажє, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що дитина росте та потребує постійної зміни та придбання одягу, дитина має потребу у гаджетах, зважаючи що впроваджене дистанційне навчання на території України у зв"язку із запровадженням військового стану.

01.03.2022 за вх. №1196 відповідач в порядку ст. 178 ЦПК України подав відзив на позовну заяву (а.с. 42-44).

У своєму відзиві відповідач зазначає, що доводи позивачки, вказані в позовній заяві, не відповідають дійсності. Зазначає, що у Черняхівському районному суді Житомирської області на розгляді перебуває справа №293/2406/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з приводу стягнення аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, та позивачка просить стягнути з нього ј всіх видів заробітку до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 23 років за умови продовження навчання. Звертає увагу, що зазначає що граничний розмір аліментів на двох дітей не може перевищувати 1/3 від всіх видів заробітку. Просить об`єднати дану справу та справу №293/2406/20 в одне провадження.

Клопотання відповідача про об"єднання справ суд розглянув у судовому засіданні від 12.04.2022, за результатами якого постановив ухвалу про відмову у задоволені такого, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 12.04.2022.

У судовому засіданні від 16.05.2022 року позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що на даний час вона не працює та перебуває на обліку як безробітна в Черняхівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості, на підтвердження чого надала довідку з державного центру зайнятості ( а.с. 62). Крім того пояснила, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову зазначив, що на даний час він не має змоги сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в тому розмірі, який заявлено позивачем, оскільки це поставить його у скрутне матеріальне становище. Вказав, що не має власного житла та проживає разом зі своєю матір`ю у м. Коростені. Вказав, що утримує свою матір, яка є пенсіонеркою. Також зазначив, що у нього є кредитні зобов`язання, які він має сплачувати, на підтвердження чого надав копію кредитного договору №0269/09/2020/004 від 30.09.2020 та докази погашення кредитних зобов"язань. (а.с.64-69). Наголошує на тому, що позивач отримує дохід також у виді субсидії та проживає у будинку, який є їх спільною власністю. Також відповідач надав пояснення, що будь-якої допомоги у добровільному поряду, окрім аліментів, які стягуються за місцем роботи, на утримання їх спільної неповнолітньої дитини не надає та з дитиною не спілкується.

Враховуючи викладені обставини відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 16.05.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у позивача з відповідачем народилось троє дітей:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5. , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.10.2000, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області (а.с. 8);

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.12.2017, повторно виданого Черняхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 9);

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.12.2017, повторно виданого Черняхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 10).

Постановою Апеляційного суду Житомирської області стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5. , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з 15.12.2017 до повноліття старшої дитини (а.с. 5-7).

У зв"язку із досягненням дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5. та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття ,відповідач станом на момент звернення до суду продовжє сплачувати аліменти тільки на одну дитину, а саме на ОСОБА_3 у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку.

Зважаючи на те, що на даний час з відповідача стягуються аліменти за виконавчим листом у розмірі 1/6 частини доходів лише на одну дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не досягла повноліття, приймаючи до уваги те, що відповідач офіційно працює, інших дітей на утриманні не має, позивач за захистом своїх прав в інтересах неповнолітнього сина звернулась з даним позовом до суду, оскільки вважає що відповідач має можливість забезпечувати власному сину кращий рівень життя та надавати кращі умови для своєї дитини.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (ст. 180 Сімейного Кодексу України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Пудсумовуючи вище викладене, ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про визначення розміру аліментів, позивач посилається на те, що на даний час з відповідача стягуються аліменти за виконавчим листом у розмірі 1/6 частини доходів лише на одну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., а аліменти на старших дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. на даний момент не сплачуються у зв`язку з досягненням останніми повноліття, тому зважаючи на те, що відповідач офіційно працює, інших дітей на утриманні не має, він має можливість забезпечувати власному сину кращий рівень життя та надавати кращі умови для свого неповнолітнього сина.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд зазначає, що на даний час позивач самостійно виховує дитину та несе витрати на її утримання. З моменту присудження аліментів змінилися обставини, які є загально відомими та не потребують доказування, зокрема зросли ціни на продукти харчування, одяг, житло тощо. Також вбачається, що змінився вік дитини, відповідно зросли реальні потреби в матеріальному забезпеченні, що тягне за собою витрати матері на утримання сина та його розвиток,а цілодобовий обов`язок позивачки полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі та розвитку дитини.

Також суд враховує, що забезпечення дитини інтелектуальним, моральним та культурним, духовним та соціальним розвитком повністю покладається лише на позивачку. Серед іншого суд приймає до уваги, що позивачка перебуває на обліку як безробітна в Черняхівській районній філії Житомирського центру зайнятості з 15.03.2022.

Натомість відповідач проживає окремо від неповнолітнього сина, згідно пояснень відповідачавін не спілкується з дитиною, додаткових коштів або речей (крім аліментів) не надає та у той же час відповідач є працездатним і інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Разом з тим на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, відповідач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан є таким, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд зазначає, що свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Відповідач у ході вирішення спору не надав жодних доказів, які б вказували на його витрати, які він несе на своє утримання та утримання членів своєї сім"ї, що не давало б змогу сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Разом з тим доводи відповідача щодо того, що у нього після сплати аліментів залишається недостатньо коштів для існування, суд оцінює критично, з огляду на неприпустимість покращення матеріального становища будь-яких осіб за рахунок погіршення матеріального становища малолітніх (неповнолітніх) дітей та відсутність будь- яких доказів заявлених відповідачем обставин.

Стосовно наявності у відповідача кредитного зобов`язання за договором № 0269/09/2020/0046 від 30.09.2020 на придбання автомобіля, то суд такі зобов"язання не розцінює як такі , що можуть вплинути негативно на фінансовий стан відповідача через сплат аляментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд зазначає, що при придбанні товарів в кредит відповідач зобов`язаний організовувати своє життя відповідно до своїх фінансових можливостей через призму того, що захист прав та інтересів дитини, в даному випадку сплата аліментів, мають пріоритетне значення при вирішенні даної справи, а кредитні правовідносини не впливають на обов`язок батька щодо утримання дітей. Придбання автомобіля за кредитні кошти свідчить про особисті додаткові витрати відповідача, а зазначені кошти ним використовуються у власних цілях, а не на утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином, кредитні зобов`язання відповідача суд не може оцінювати як об`єктивну обставину, яка свідчила б про такий матеріальний стан, який не дає можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім того, суд зазначає, що у свою чергу отримання будь-якого блага, у тому числі кредитних коштів, становить дохід особи, а не свідчить про погіршення матеріального становища.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з огляду на те, що на даний час аліменти на утримання неповнолітньої дитини становлять 1/6 частину від доходу платника аліментів, що безумовно не може забезпечити достатній рівень утримання дитини, з дотриманням принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини, задекларованих у Конвенції про права дитини, на переконання суду, розмір аліментів необхідно збільшити, враховуючи потреби дитини та неможливість самостійно матір`ю на даний час ці потреби задовольнити.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 5, 12, 13,79,81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Змінити розмір аліментів визначений постановою Апеляційного суду Житомирської області від 25.07.2018 у справі № 293/1403/17.

3. Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини розміру заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набуття законної сили даним судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Повний текст рішення складений та підписаний: 23.05.2022

Суддя Людмила ЛОСЬ