Справа №521/8271/21
Провадження №2/521/602/22
13 квітня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретарів: Черненко Я.О., Шагаки О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання,
07 червня 2021 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило визнати протиправними дії ОСОБА_1 , при поданні заяв про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , 2004 року народження у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі АДРЕСА_1 та відновити становище, яке існувало до порушення; скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , 2004 року народження у квартирі АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований наступними обставинами. 31.01.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачу було передано у користування 45 000,00 доларів США з відсотковою ставкою 12,30% річних. В забезпечення виконання зобов`язань сторонами кредитного договору також було укладено іпотечний договір від 31.01.2007 року, за умовами якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 . 13.02.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені договори Факторингу № 2 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно яких право вимоги за кредитним та іпотечним договорами перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». В 2015 році відповідачі були зареєстровані в спірній квартирі, незважаючи на вимоги п. 2.4.7. іпотечного договору, відповідно до якого, без дозволу іпотекодержателя реєстрація місця проживання в квартирі, яка є предметом іпотеки, не допускається.
Представник позивача подав до канцелярії суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місцезнаходження, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подавали.
Від третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради поступила заява про розгляд справи за відсутності її представника, та пояснення, в яких третя особа зазначила, що реєстрація неповнолітньої ОСОБА_2 була здійснена на законних підставах. В поясненнях міститься прохання щодо врахування найкращих інтересів неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при ухваленні рішення.
Представник третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місцезнаходження, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника третьої особи та письмові пояснення не подав.
У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, за відсутності заперечення представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.
В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між його сторонами 31 січня 2007 року було укладено іпотечний договір, предметом якого виступила квартира АДРЕСА_1 (а. с. 12).
13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено договір факторингу № 2 та договір відступлення прав вимоги, відповідно до яких то позивача перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними із ОСОБА_1 31 січня 2007 року (а. с. 14-18).
Як вбачається із копії довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 05.05.2021 року, в квартирі АДРЕСА_1 03 грудня 2015 року була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до пункту 2.4.7. іпотечного договору ОСОБА_1 зобов`язалася не реєструвати в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя.
За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.
Із письмових пояснень третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі, як дитина ОСОБА_1 .
Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.
Частина третя статті 109 ЖК УРСР регулює порядок виселення громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не надало належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не виконує зобов`язання за кредитним договором, та що є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, яке може бути ускладнено наявністю реєстрації в спірній квартирі ОСОБА_2 .
Суд погоджується із доводами позивача про те, що умовами кредитного договору ОСОБА_1 було заборонено реєструвати будь-яку особу в спірній квартирі без згоди іпотекодержателя. Разом із цим, позовна вимога про визнання таких дій ОСОБА_1 протиправними не є ефективним способом захисту прав позивача.
Наведені у позовній заяві доводи про те, що спірна квартира передана в іпотеку ще до реєстрації у ній неповнолітньої ОСОБА_2 , є правильними, проте дитина набула права користування цим житлом як член сім`ї власника, відповідно до статті 405 ЦК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», та зберігає це право протягом часу перебування спірної квартири в іпотеці.
Проте, суд зауважує на тому, що звернення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» з відповідним позовом є передчасним, так як у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач в порядку статті 40 Закону України «Про іпотеку» не позбавлений права на ефективний спосіб захисту своїх прав шляхом виселення відповідачів із квартири, що є предметом іпотеки.
При таких обставинах, суд вважає, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до суду із позовом в неефективний спосіб, а доводи позивача не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, в зв`язку із чим у задоволенні позову необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 575 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2022 року.

Суддя: Ю.В. Тополева