Справа № 545/4066/21
Провадження № 2/545/364/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: Стрюк Л.І.,

з участю секретаря: Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 16.05.2007 року між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник - ПАТ КБ «Приватбанк») укладений кредитний договір № PLКРG100003830, згідно з яким був наданий кредит в розмірі 25 505,00 доларів США, з них 20 800,00 доларів США на купівлю квартири. У забезпечення виконання кредитного договору 16.05.2017 року між сторонами укладений договір іпотеки, відповідно до якого однокімнатну квартиру на 5-му поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 35,9 кв.м, житловою 18.60 кв.м, яка належить позивачу на праві приватної власності, передано в іпотеку. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року по справі №545/1871/15-ц позов банку про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. На підставі виконавчого напису за №1203, виданого 23.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на заставлене майно: нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито виконавче провадження. У зв`язку з тим, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства щодо встановлення безспірності заборгованості та строків звернення стягувача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, яке призвело до незаконного відкриття виконавчого провадження та примусового звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, просила визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати.

У відзиві на позов представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов зазначила про розгляд справи без її участі.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Встановлено, що 16.05.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») укладений кредитний договір № PLКРG100003830, згідно з яким наданий кредит в розмірі 25 505,00 доларів США, з яких 20 800,00 доларів США на купівлю квартири (а.с.14-17).

Відповідно до договору іпотеки від 16.05.2017 року, укладеного між сторонами, однокімнатну квартиру на 5-му поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 35,9 кв.м., житловою 18.60 кв.м., яка належить позивачу на праві приватної власності передано в іпотеку (а.с.17-18).

Встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 23.04.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1203, звернено стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 16.05.2007 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. за реєстровим №1616, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Виконавчим написом передбачено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 15 320,68 доларів США; заборгованість за відсотками 7 401,02 долар США; комісія 1 788,80 доларів США; пеня 9 137,88 доларів США, що всього становить 33 648,38 доларів США, що за курсом НБУ на 04.02.2019 року становить 927 709,53 грн. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 грн. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 931 209,53 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 16.05.2007 року по 04.02.2019 року (а.с.57).

Згідно з постановою державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барановим С.В. відкрито виконавче провадження №67537801 на підставі вищезазначеного виконавчого напису (а.с.7).

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п. п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які стосуються вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен впевнитися у розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Встановлено, що нотаріус у виконавчому написі зазначив, що строк за який проводиться стягнення з 16.05.2007 року по 04.02.2019 року.

Разом з тим, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.03.2021 року у справі №545/1871/15-цвстановлено, що 06.07.2015 року Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року.

Цим же рішенням позовні вимоги банку задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № PLKPG100003830 від 16.05.2007 року станом на 09.06.2015 року в сумі 7 574,45 доларів США, яка складається з: 7 249,69 долара США заборгованість за тілом кредиту; 318,19 долара США заборгованість за відсотками; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 6,57 долара США; та судовий збір у сумі 2 000 грн.; в решті вимог відмовлено (а.с.10-13).

Отже, на час вчинення виконавчого напису (23.04.2019 року) позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором перебував на розгляді в суді з 06.07.2015 року, а рішення по справі було ухвалене 01.03.2021 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

У правовій позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 5 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн.

Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що пов`язані з подачею позову та заяви про забезпечення позову у загальному розмірі 1 362,00 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 263, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар В.М. від 23.04.2019 року, який зареєстровано в реєстрі за №1203 про звернення стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки) квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк