Справа № 727/5368/17
Провадження № 2/727/313/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

секретаря с/з Дячук І.М.

представника відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи Осадчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , де третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору виступає Приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», Чернівецька міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та приведення у попередній стан земельної ділянки, шляхом знесення самовільно побудованого будинку, та за позовом третьої особи Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» до ОСОБА_3 , де третіми особами виступають ОСОБА_2 , Чернівецька міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про відновлення становища, яке існувало до порушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та приведення у попередній стан земельної ділянки, шляхом знесення самовільно побудованого будинку, до відповідача ОСОБА_3 , де третіми особами виступають Приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», Чернівецька міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки та садового будинку по АДРЕСА_1 .

Вказує, що власником сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_2 з 14.08.2015 року є відповідач ОСОБА_3 , який у 2015 році розпочав будівництво будинку, зайнявши територію, яка потрібна для забезпечення безпеки життя, здоров`я та його майна.

Стверджує, що житловий будинок відповідача є самочинним будівництвом та порушує його права та інтереси.

Зазначає, що відповідно до відповіді Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області №Л-138 від 28.10.2015 року, станом на 20.10.2015 року відповідач за дозвільними документами не звертався, будівельний паспорт забудови земельної ділянки йому не видавався. За результатами перевірки було складено припис з вимогою негайно зупинити виконання будь-яких будівельних робіт до оформлення дозвільних документів. Також, в іншому приписі з терміном виконання до 20.01.2016 року була вимога привести об`єкт будівництва у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства.

Позивач вказує, що через місяць після перевірки відповідача, результатів не було, а навпаки, відповідач, злісно порушуючи вимоги припису, продовжував незаконне будівництво, в зв`язку з чим, він звернувся зі скаргою до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, з відповіді якої від 22.12.2015 року №1024-1.20/1-1205/1841 вбачається, що було проведено позапланову перевірку, вимоги припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.10.2015 року не виконані.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.12.2015 року, припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 11.12.2015 року та протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2015 року, а також відповідача постановою від 18.12.2015 року притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення містобудівного законодавства.

Однак, не дивлячись на всі приписи та заборони Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, відповідач далі продовжував будівельні роботи.

Зазначає, що згідно відповіді Чернівецької міської ради від 11.01.2016 року №Л-332/18-1/15.3, під час виходу на місце 11.01.2016 року встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , який є власником земельної ділянки АДРЕСА_2 , без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, проводить роботи з реконструкції існуючого садового будинку з прибудовою та надбудовою мансардного поверху.

За результатами вимірів мірною стрічкою встановлено, що відстань від існуючої огорожі до зовнішньої стіни будинку, розташованого на земельній ділянці № НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Кварц-1», складає 0,90 м., чим порушено вимоги частини 3 пункту 3.25* Державних будівельних норм України ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не менше 1,0 м., при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Позивач вказує, що відповідно до листа ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» від 18.12.2015 року, садовий будинок відповідача розташований в охоронній зоні ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 - Арсенал-1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач.

Зазначає, що неодноразово посадовими особами Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області проводилась перевірка, однак відповідач не допускав їх на об`єкт будівництва, на відповідача складались приписи, однак він їх не виконував.

Стверджує, що відповідно до висновку №16088 від 30.08.2016 року, виконаного експертом ОСОБА_4 , будівництво будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 виконувалося без наявності будівельного паспорту, без проектної документації, без повідомлення органу архітектурно-будівельного контролю і наявності відповідного погодження або дозволу. Відповідач порушив вимоги ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки відстань від зовнішньої поверхні стіни фасаду самочинно збудованого будинку (по межі від А до Б) до поверхні залізобетонного фундаменту огорожі сусідньої земельної ділянки № НОМЕР_2 становить - 0,9 м, при нормативній відстані не менше 1,0 м, відведення атмосферних опадів (дощових та талих вод) з покрівлі двосхилого даху самочинно збудованого будинку на земельній ділянці АДРЕСА_3 , здійснюється без забезпечення інженерно-технічних заходів (водозбірні лійки та водостічні труби на будинку відсутні).

Позивач стверджує, що виявлені відхилення та порушення діючих будівельних норм самочинним зведенням будинку на земельній ділянці № НОМЕР_1 є перешкодою в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_4 .

Вказує, що будівництво спірної будівлі не відповідає вимогам п.7 Статуту садівничого товариства «Кварц-1», прийнятого на зборах садівничого товариства 02.04.1996 року та зареєстрованого в державному реєстрі 15.05.2007 року за №0004414, згідно якого члени товариства мають право споруджувати опалювальні садові будинки площею забудови до 50 кв.м. з дозволу і під контролем правління товариства, та підпункту «г» пункту 16 Статуту - з відступом від дороги та від межі сусідньої ділянки не менше 3 метрів.

Крім того, позивач зазначає, що він з приводу пошкодження його огорожі, виїмки ґрунту та пошкодження плодових дерев 19.11.2015 року звертався в Шевченківське відділення поліції, де в ході проведеної перевірки вказаний факт підтвердився і на відповідача ОСОБА_3 30.11.2015 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 186 ч.1 КУпАП.

На основі наведеного, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно зведеного будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 ; привести земельну ділянку АДРЕСА_2 у попередній стан у відповідності до правовстановлюючих документів на вказану землю шляхом знесення самочинно зведеного будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 , а також стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В липні 2017 року третя особа ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 де третіми особами виступають ОСОБА_2 , Чернівецька міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про відновлення становища, яке існувало до порушення, який ухвалою суду від 19.07.2017 року прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, посилаючись на те, що по території м. Чернівці проходить лінія електропередач ПЛ-110кВ «Чернівці-330 Арсенал-1,2», яка побудована в 1965 році та є об`єктом енергетики, право власності на який не підлягає державній реєстрації, належить товариству та знаходиться на його балансі. Вказують, що відповідно до ст.24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», розмір охоронних зон встановлюється на відстані від 2,0 до 40,0 метрів залежно від напруги. Згідно п.5 Правил охорони електричних мереж, охоронна зона для повітряних ліній передач напругою 110 кВ становить 20 метрів. Зазначають, що використання земельних ділянок в охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж повинно бути письмово узгоджене з власниками цих мереж, державними органами пожежної охорони та санітарного нагляду. В охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж забороняється, серед іншого, будувати житлові, громадські та дачні будинки. Стверджують, що садовий будинок відповідача ОСОБА_3 розташований в охоронній зоні ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 Арсенал-1,2» в проміжку опор №156-157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач. При цьому, відповідач не звертався до товариства як власника високовольтної лінії щодо погодження будівництва садового будинку. Вказують, що наявність садового будинку в межах охоронної зони високовольтної лінії порушує законні інтереси товариства, а саме: унеможливлює нормальні умови експлуатації повітряної лінії та її належного технічного обслуговування, що загрожує припиненням електропостачання великій кількості побутових та промислових споживачів, створює загрозу безпеці населення. На основі наведеного, просять суд відновити охоронну зону високовольтної повітряної електричної лінії ПЛ-110кВ «Чернівці-330 Арсенал-1,2» в проміжках опор №156-157 шляхом знесення садового будинку ОСОБА_3 , розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_2 , а також стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав заявлених у позовній заяві.

Представник третьої особи- Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, попередньо надіславши заяву з проханням розглядати справу без її участі , просить ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства

Представник третьої особи ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» Осадчук Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги товариства підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Доповнила, що будинок відповідача ОСОБА_3 розташований під високовольтною повітряною електричною лінією ПЛ-110кВ «Чернівці-330 Арсенал-1,2» в межах опор №156-157, що є небезпечним для осіб, які там проживають. Дозвільні документи у відповідача відсутні. До товариства в 2015 році звернувся позивач ОСОБА_2 та комісією було проведено перевірку, під час якої виявлено ряд порушень. Заперечувала , те що будинок в 2010 році був підключений до електропостачання, вказуючи, що будинку на той час ще не було. Просить задовольнити позовні вимоги товариства. Крім того, просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 , оскільки будинок ОСОБА_3 побудований без дозвільних документів та з порушеннями вимог законодавства України.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 та ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того , повідомив суду, про те, що позивач після звернення до суду з цим позовом відчужив належні йому земельну ділянку та садовий будинок, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та на даний час не являється їх власником, а нові власники зазначеного нерухомого майна жодних претензій до відповідачів не мають. В зв`язку з наведеним представник відповідача наголошував на тому, що право позивача на час розгляду судом справи не є порушеним, а відтак позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доповнив також, що у попереднього власника ще з 80-х років на земельній ділянці № НОМЕР_1 існував садовий будинок. Вважав, що експертиза, проведена експертом ОСОБА_4 , є неналежним доказом по справі, оскільки експерт навіть не попереджався про кримінальну відповідальність. 26.10.2010 року між попереднім власником спірної земельної ділянки ОСОБА_6 та ВАТ ЕК «Чернівціобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», укладався договір №292 про приєднання до електричних мереж Чернівецького РЕМ садового будинку по АДРЕСА_5 , і на той момент у товариства ніяких претензій до садового будинку не було. Товариство надало дозвіл на постачання електроенергії. Відповідач ОСОБА_3 здійснив часткову реконструкцію будинку, який побудований в 1982 році. Що стосується припису та постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесених Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, то вказаний припис відповідачу не надсилався, а постанова від 05.05.2017 року скасована постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2017 року. Вказав, що відповідач не вибирав ґрунт під огорожею позивача, хто здійснював вказані дії, невідомо, можливо і сам позивач. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» за безпідставністю.

Представники третьої особи Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області в судове засідання не з`явилися та документів, що висвітлювали б їхню позицію в даному спорі, суду не надавали.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що станом на день звернення до суду з цим позовом ( 02.06.2017 року) позивач ОСОБА_2 був власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку від 27.11.2006 року (т.1 а.с.12).

Власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. (т.1 а.с.13-14).

Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, на звернення позивача ОСОБА_2 , проводились перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо будівництва садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

За результатами перевірок були винесені приписи від 20.10.2015 року та від 11.12.2015 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт (т.1 а.с.26-27, 48-49).

Постановою №156/15-1024-1.20/2-1813 по справі про адміністративне правопорушення від 18.12.2015 року (т.1 а.с.50-51), відповідача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-42 ч.1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2017 року (т.1 а.с.204-206), позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення №19/108/18-1/15.5-17 від 05.05.2017 року, винесену начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради Гальчук О.В., про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.188-42 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до довідки ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» (т.1 а.с.94), повітряна лінія ПЛ-110кВ «Чернівці-330 Арсенал 1,2», інвентарний номер №006009, довжина 65,8 кв.м., знаходиться на балансі ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго». Згідно паспортних даних побудована в 1965 році.

У відповідності до змісту п.2.16. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року, яка діяла на момент отримання вказаного Державного акту, при наявності обмежень на використання земельної ділянки до примірника державного акту, який видається власнику, додаються акт перенесення на місцевість меж зон обмеження. З дослідженого в судовому засіданні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №336780 від 26.02.2008 року, виданого колишньому власнику спірної земельної ділянки ОСОБА_7 , судом встановлено відсутність будь-яких посилань на існування обмежень у використанні земельної ділянки. В змісті вищевказаного державного акту, не міститься посилань про наявність додатків до нього.

Як вбачається з робочого проекту ВАТ «ЕК «Чернівціобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», на зовнішнє електропостачання садового будинку по АДРЕСА_5 ), спірний садовий будинок 26.10.2010 року було приєднано до електричних мереж, замовником виступав колишній власник ОСОБА_6 (т.1 а.с.193-198). Крім того, 03.11.2010 року було проведено заміну електролічильника та опломбовано його, що підтверджується копією наряду від 03.11.2010 року на заміну електролічильника чи трансформатора струму (т.1 а.с.200) та копією акту про опломбування від 03.11.2010 року (т.1 а.с.201). Наведене спростовує доводи представника позивача про те, що будинок на земельній ділянці АДРЕСА_3 збудований відповідачем ОСОБА_3 в 2015 році.

Висновком експертного дослідження експерта Лещишина В. В. від 30 серпня 2016 року № 16088 встановлено розташування будинку на АДРЕСА_4 в охоронній зоні високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 Арсенал-1,2» у проміжку опор № 156, 157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в ч.1 ст.376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей об`єкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Будівництво вважається правомірним, якщо власник земельної ділянки чи землекористувач або інша особа одержали у встановленому містобудівельним законодавством порядку дозвіл на забудову.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 7 ст. 376 вказаного Кодексу, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1721цс16 зроблено висновок, що «право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб, право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).

Встановлено, що на земельній ділянці на АДРЕСА_2 знаходиться садовий будинок, орієнтовно 1982 року побудови.

Також матеріалами справи підтверджується, що з 2015 року ОСОБА_3 здійснювалась реконструкція садового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 , без проектної документації та отримання будь-яких дозвільних документів.

ОСОБА_2 неодноразово звертався до контролюючих органів у сфері надання дозволів та здійснення контролю за дотриманням будівництва з метою встановлення обставин дотримання відповідачем вимог чинного законодавства України під час забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 .

За результатами здійснення такої перевірки встановлено, що будівництво садового будинку за вказаною адресою здійснюється відповідачем самовільно, без погодження з відповідним органом державної архітектурно-будівельної інспекції.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 14 серпня 2018 року № 466 підтверджено, що об`єкт незавершеного будівництва будинок, розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам пунктів 3.25*, 8.23* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а також нормативно-правовим актам у галузі будівництва, а саме: Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. Так, зокрема, відведення атмосферних опадів з покрівлі двосхилого даху збудованого житлового будинку ОСОБА_3 відбувається на сусідню земельну ділянку № НОМЕР_2 , що не відповідає пункту 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Указаним висновком встановлено недотримання нормативної відстані, яка повинна становити не менше одного метра від поверхні стін фундаменту незавершеного будівництвом житлового будинку з мансардним поверхом до поверхні залізобетонного фундаменту огорожі на земельній ділянці на АДРЕСА_4 , а виступна частина даху нависає над огорожею.

Водночас, в судовому засіданні представник відповідача повідомив суду про те, що позивач ОСОБА_2 , 09.09.2021 року, відчужив належний йому будинок, що знаходиться на АДРЕСА_4 ОСОБА_8 , зазначене не заперечувалося стороною позивача та підтверджується інформацією з реєстру нерухомості ( а.с.230)

З огляду на наведене, станом на час ухвалення даного рішення , суд не вбачає порушеного права позивача, та з цих причин приходить до висновку про відмову в задоволенні його позовних вимог.

Щодо позовних вимог ПрАТ « Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», правонаступником якого є АТ «Чернівціобленерго»,суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 76 ЗК України, - землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об`єкти, під об`єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній чи приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони.

Ст. 112 ЗК України визначає, що охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим охоронних зон визначається законодавством України.

Такими законами є: Закон України «Про електроенергетику», «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів» та Правила охорони електричних мереж, затверджені Постановою КМ України від 04.03.1997 р. за № 2098, які визначають, що:

-в охоронних зонах електричних мереж діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель /ст.9 ЗУ «Про електроенергетику», ст. 110 ЗК України /;

-охоронні зони об`єктів енергетики- це зони вздовж повітряних і кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, транспортних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля / ст.1 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів»/;

-для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об`єктів і об`єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об`єктів енергетики, серед яких охоронні зони об`єктів енергетики. Земельні ділянки в межах спеціальних зон об`єктів енергетики не вилучаються у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженням /ст. 18 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів»/;

-охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі. / ст. 22 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів»/;

-розміри охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України / ст. 24 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів»/;

-у межах охоронних зон об`єктів енергетики забороняється будувати житлові будинки, будинки громадського призначення, розміщувати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлена нормами / ст. 32 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів»/;

-електричними мережами, які підлягають охороні згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать /п.1 Правил/;

-охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань для повітряних ліній напругою до 110 кВ становить 20 метрів /п.5 Правил/;

-у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими правилами/ п 4 Правил/;

Як було встановлено в судовому засіданні, власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. (т.1 а.с.13-14).

На земельній ділянці відповідача по АДРЕСА_4 збудований садовий будинок.

Відповідно до довідки ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» (т.1 а.с.94), повітряна лінія ПЛ-110кВ «Чернівці-330 Арсенал 1,2», інвентарний номер №006009, довжина 65,8 кв.м., знаходиться на балансі ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», згідно паспортних даних побудована в 1965 році.

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №336780 від 26.02.2008 року, виданого колишньому власнику спірної земельної ділянки ОСОБА_7 , вбачається , що в ньому відсутні будь-які посилання на існування обмежень у використанні земельної ділянки, хоча у відповідності до змісту п.2.16. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року, яка діяла на момент отримання вказаного Державного акту, при наявності обмежень на використання земельної ділянки до примірника державного акту, який видається власнику, додаються акт перенесення на місцевість меж зон обмеження. Проте, зі змісту вищевказаного акту, в ньому не йдеться про наявність додатків до нього.

Крім цього, як вбачається з робочого проекту ВАТ «ЕК «Чернівціобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», на зовнішнє електропостачання садового будинку по АДРЕСА_5 ), спірний садовий будинок 26.10.2010 року було приєднано до електричних мереж, замовником виступав колишній власник ОСОБА_6 (т.1 а.с.193-198). 03.11.2010 року було проведено заміну електролічильника і опломбовано його, що підтверджується копією наряду від 03.11.2010 року на заміну електролічильника чи трансформатора струму (т.1 а.с.200) та копією акту про опломбування від 03.11.2010 року (т.1 а.с.201).

Вказані документи спростовують твердження позивача про будівництво будинку відповідачем ОСОБА_3 в 2015 році.

Суд вважає, що посилання ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» на те, що відповідач ОСОБА_3 не звертався до ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», як власника високовольтної лінії, щодо погодження будівництва садового будинку є безпідставним, оскільки, ОСОБА_3 став власником будинку в 2015 році, а сам садовий будинок на земельній ділянці АДРЕСА_3 побудовано в 1982 році.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», розмір охоронних зон встановлюється на відстані від 2,0 до 40,0 метрів залежно від напруги.

Згідно п.15 Правил охорони електричних мереж, охоронна зона для повітряних ліній передач напругою 110кВ становить 20 метрів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, в наданій представником ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» копії паспорту повітряної лінії електропередавання ПЛ-110кВ «Чернівці-330 Арсенал-1,2» відсутні відомості про те, що над всією площиною садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_3 , проходять лінії електропередач, а також те, що від спірного будинку до електричних опор відстань становить 20 метрів.

Висновком експертного дослідження від 30 серпня 2016 року № 16088 встановлено розташування будинку на АДРЕСА_4 в охоронній зоні високовольтної лінії ПЛ-110 кВ «Чернівці-330 Арсенал-1,2» у проміжку опор № 156, 157 під лівим ланцюгом повітряної лінії електропередач, однак чіткі межі охоронної зони, експертним висновком не визначені, з чого неможливо встановити дотримання відповідачем п.5 «Правил охорони електричних мереж» щодо унормованих відстаней.

В судовому засіданні представнику третьої особи було роз`яснене право звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи з метою встановлення меж охоронної зони та її відстані від спірного будинку, однак представник вказала суду, що не вбачає необхідності в такому експертному дослідженні , оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для задоволення позовних вимог компанії.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Та, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, в їх сукупності, приходить до висновку про недоведення обґрунтованості позовних вимог ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго» , а відтак про відмову в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 15, 16, 256, 257, 376, 391 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 102, 141, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , де третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору виступає Приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», де третіми особами виступають Чернівецька міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та приведення у попередній стан земельної ділянки, шляхом знесення самовільно побудованого будинку відмовити.

В задоволенні позову третьої особи Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» до ОСОБА_3 , де третіми особами виступають ОСОБА_2 , Чернівецька міська рада, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про відновлення становища, яке існувало до порушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.05.2022 року.

Суддя Н.М. Танасійчук