Справа №571/128/22
Провадження № 2/571/110/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області. в складі:судді Верзун О.П., за участю секретаря Колодич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 25% від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 25% від мінімальної заробітної плати встановленої законом у відповідний період, щомісячно, починаючи з 18.12.2020 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві зазначено, що сторони у справі 15 червня 2019 року зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_3 . Дитина проживає з нею. Посилаючись на положення ст. ст.180, 181 СК України, просить задоволити позовні вимоги у визначеному нею розмірі та за минулий період.

Позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, розгляд справи просить провести без її участі, крім того, клопотала про об`єдання в одне провадження справ за її позовами про стягнення аліментів та розірвання шлюбу .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону.

У задоволенні клопотання про об`єднання справ в одне провадження судом відмовлено з огляду на те, що у провадженні судді, якою розглядається даний спір перебуває лише одне провадження про стягнення аліментів.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що правовідносини між сторонами у справі виникли з приводу утримання неповнолітньої дитини та урегульовані нормами СК України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 червня 2019 року, про що складено актовий запис № 17 виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області.

Із копії свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що її батьками є сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( після одруження - ОСОБА_3 ).

На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою.

В своєму позові позивач зазначає, що дитина перебуває на її утриманні. Доказів зворотнього відповідачем не надано.

Таким чином, аліменти підлягають стягненню з відповідача, оскільки обов`язок з утримання неповнолітньої дитини законодавством покладається на обох батьків. Батьки мають рівні можливості щодо своєї участі у житті дитини.

Отже, позивач, у відповідності до положень ст.180 СК України має право звернутися до суду із вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач визначила порядок стягнення аліментів - у частці від заробітку (доходу) відповідача, що не суперечить положенням ч. 2 ст. 181 та ч. 1 ст.183 СК України.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці або у твердій грошовій сумі за вибором того, з ким проживає дитина.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відомості про зазначені обставини в матеріалах справи відсутні.

Відповідачем, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів на спростування заявлених позивачем вимог, з огляду на що не встановлено наявності у відповідача обставин, що перешкоджають стягненню з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини або звільнення його від обов`язку утримувати дитину.

Отже, суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.183 СК України у частці від заробітку останнього, в розмірі, вказаному у позові, оскільки саме про такий порядок просить у позовній заяві позивач.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, який має бути стягнуто з відповідача, судом враховується, що згідно із ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, окрім того, суд враховує положення чинного законодавства щодо рівності участі батьків у житті дитини, а тому суд дійшов до переконання про можливість стягнення аліментів у відповідності до цих вище наведених вимог закону.

Крім того, позивач просить стягнути аліменти за минулий час, починаючи з 18 грудня 2020 року, тобто, до моменту звернення її до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною 2 статті 191 СК України дійсно визначено можливість присудження аліментів за минулий час, однак, виключно в разі, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Так, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, жодних доказів, на підтвердження існування таких обставин, як того вимагає ч.2 ст.191 та ч.1 ст.81 ЦПК України, позивачем надано не було, через що дана вимога не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Рокитнвіським РС УДМС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт-відомості відсутні, РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення із позовом до суду, а саме: з 24 січня 2022 року і повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів в сумі платежів за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 992 гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 25 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати щомісяця, за минулий час, починаючи з 18 грудня 2020 року по 23 січня 2022 року - відмовити, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: