Справа №461/5221/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю

секретаря судових засідань Бобика Д.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості та повернення майна, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 30 874,48 грн. орендної плати, 166 501,66 грн. неустойки та судові витрати по справі. Зобов`язати ОСОБА_4 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 майно, а саме: щит ЩКМ 900х1500 С 23 шт.; щит ЩКМ 400х1500 С 2 шт.; щит ЩКМ 900х1500 Ун 4 шт.; розкос підпорний ШКМ 5 шт.; скоба зажимная 250 шт.; стойка монтажная RBGN 3,00 13 шт.; ригель 1500 13 шт.

Свої вимоги мотивував тим, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір №05/11 про оренду опалубки від 05.11.2020 року. Відповідно до даного договору оренди позивача зобов`язаний передати відповідачу в тимчасове користування опалубку, а відповідач зобов`язаний заплатити позивачу за оренду даної опалубки. Позивач свої зобов`язання по даному договору оренди перед відповідачем виконав та передав у користування опалубку, що підтверджується актом приймання-передачі. У свою чергу відповідач свої зобов`язання по даному договору оренди не виконав, а саме не сплатив орендну плату за весь період користування опалубкою. Станом на 01.06.2021 року заборгованість відповідача по орендній платі перед позивачем становить 30 874,48 грн. Крім цього відповідач відповідно до вищевказаного договору не повернув позивачу опалубку в строком до 31.12.2020 року.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 12.07.2021 року відкрито провадження у справі.

17.08.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, позовні вимоги просив покласти на позивача.

13.10.2021 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якому просив позов задоволити повністю.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю. Надав аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві. Просив позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову. Пояснив, що визначена позивачем неустойка підлягає зменшенню. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.526 вищевказаного кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.611 цього ж кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 551 даного, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною першою ст. 624 цього ж кодексу передбачено, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено в письмовій формі договір №05/11 про оренду опалубки від 05 листопада 2020 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 зобов`язується передати ОСОБА_4 в тимчасове користування опалубку, перелік якої визначений в акті приймання-передачі.

Відповідно до п.п. «д» п.2.2 вищевказаного договору орендар зобов`язаний своєчасно у встановлені цим Договором строки, сплачувати визначену цим Договором плату (орендну плату) за користування опалубкою у повному обсязі та вносити заставу відповідно до Договору;

Відповідно до п.п. «ж» п. 2.2. вищевказаного договору, орендар зобов`язаний повернути опалубку орендавцеві не пізніше 31 грудня 2020 року за адресою: м.Львів, вул. Стрийська, 45, в справному стані та повній комплектації. В момент повернення складається акт приймання-передачі (повернення).

Згідно положень п.3.2 договору, орендна плата починає нараховуватись з дня підписання акту приймання-передачі та нараховується до дня повернення орендарем комплекту опалубки та підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) включно.

З п. 6.11. договору вбачається, що підтвердженням факту повернення орендованого майна орендодавцю є відповідним чином складений та підписаний акт прийому-передачі (повернення) обладнання. До підписання сторонами такого акту обладнання вважається таким, що знаходиться у користуванні орендаря та не повернуто орендодавцю.

Судом встановлено, що позивач виконав умови договору оренди та 05.11.2020 передав відповідачу опалубку, про що свідчить акт №1 приймання-передачі від 05.11.2020 року (додаток №1 до договору про оренду опалубки № 05/11 від 05.11.2020 року) В даному акті визначено вартість оренди опалубки за один день, яка становить 551,33 грн. Загальна вартість комплекту опалубки становить: 177 021,33 грн.

Відповідно до п.п.3.1 п.3 договору вбачається, що за користування опалубкою орендар сплачує орендодавцеві оренду плату.

Відповідно до п.п.3.3 п.3 договору загальна сума орендної плати становить: вартість оренди за один календарний день помножену на фактичну кількість календарних днів оренди опалубки. Вартість оренди опалубки вказана в актах приймання-передачі.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_4 перед ФОП ОСОБА_3 по договору №05/11 про оренду опалубки від 05.11.2020 року вбачається, що заборгованість орендної плати за період з 06.11.2020 року по 31.12.2020 року складає 30 874,48 грн. Суд погоджується з цим розрахунком і вважає його правильним.

Відповідно до п. 4.1.2 договору № 05/11 про оренду опалубки, у випадку втрати опалубки орендар зобов`язаний відшкодувати орендавцеві повну вартість втраченої опалубки, передбачену в акті приймання - передачі даного договору та неустойку в розмірі 10% такої вартості. Під втратою розуміється неповернення орендарем комплекту опалубки протягом 10-ти та більше календарних днів з моменту закінчення терміну передбаченого п.п. «ж» п.2.2 договору або дати підписання акту приймання - передачі (повернення) чи пошкодження опалубки з вини орендаря, яке призвело до унеможливлення користування опалубкою в подальшому.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_4 перед ФОП ОСОБА_3 по договору №05/11 про оренду опалубки від 05.11.2020 року вбачається, що загальний розмір неустойки становить 166 501,66 грн. суд погоджується з цим розрахунком.

При цьому суд враховує, що згідно ч.1 ст.549 та ч.1 ст. 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути

грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір неустойки може бути зменшений

за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто зазначена позивачем сума неустойки в розмірі 166 501,66 грн. значно перевищує розмір завданих останньому збитків. Тому суд приходить до висновку про необхідність зменшити розмір неустойки до 30 874,48 грн.

Відповідно до п.п.6.1 договору № 05/11 про оренду опалубки, орендар повинен повернути обладнання в день закінчення строку оренди зазначеного в акті прийому-передачі, договорі, в іншому двосторонньому документі сторін, підписаному до цього договору або на вимогу орендодавця про повернення обладнання у визначений строк.

Як вбачається з даного договору орендар зобов`язувався повернути опалубку орендодавцеві не пізніше 31 грудня 2020 року за адресою: м.Львів, вул. Стрийська,45.

При цьому у відзиві та в судовому засіданні представник відповідача стверджує, що відповідач повернув опалубку.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Всупереч умовам договору акт-приймання (передачі) опалубки не складений. Тобто факт повернення опалубки не доведений. Тому відповідач зобов`язаний повернути позивачу предмет найму відповідно до вимог ст. 785 ЦК України.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 4243,76 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснював адвокат Руккас Дмитро Маркович, який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1081985, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, повноваження адвоката Руккаса Дмитра Марковича, як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством, - ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачене.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.

Натомість суду не було подано докази того, що зазначена правова допомога була надана та фактично оплачена позивачем, тобто не підтверджено факту надання юридичних послуг відповідними доказами, а відтак у суду відсутні законні підстави для задоволення цієї вимоги.

Згідно з п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дослідженими у судовому засіданні доказами надання професійної правничої допомоги, у відповідності до вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, розмір витрат, на думку суду, є непідтвердженим.

На підставі викладеного, ст.ст. 526,549,551,611,612,624,625,759 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості та повернення майна- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 30874,48 грн. орендної плати та 30874,48 грн. неустойки.

Зобов`язати ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) наступне майно:

- Щит ЩKM 900х1500 C - 23 од.

- Щит ЩKM 400х1500 C - 2 од.

- Щит ЩKM 900х1500 Ун 4 од.

- Роскос подпорний ЩKM 5 од.

- Скоба зажимна 250 од.

- Стойка монтажна RBGN 3,00 13 од.

- Ригель 1500 13 од.

В задоволенні решти позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 4243,76 грн.

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 10.05.2022 р.

Головуючий суддя В.Є.Радченко