Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2956/21

11 травня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача, адвоката - Романишина Д.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, збільшивши в подальшому позовні вимоги, до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Свої збільшені позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який 26.05.2017 року розірвано в судовому порядку. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей-синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. 01.03.2017 року рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що рішення суду про стягнення аліментів виконується Надвірнянським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), виконавче провадження №54526615. 10.07.2018 року вона змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на дошлюбне « ОСОБА_6 », про що Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області їй видано свідоцтво про зміну імені. Вказує на те, що вона на даний час не має постійної роботи, працює по тимчасових заробітках. Її доходи є мінливими. Підприємницькою діяльністю не займається, власного житла не має, проживає разом з батьками в їхньому житловому будинку. Зароблених нею коштів не достатньо для забезпечення належного рівня життя їхнім спільним дітям. Їй відомо, що відповідач ОСОБА_2 регулярно їздить на заробітки в Королівство Бельгія та має високий щомісячний дохід. На її думку, з часу прийняття Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області рішення про стягнення аліментів у відповідача покращилось матеріальне становище, а тому він взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж присуджено судом. Крім того, зазначає, що з квітня 2021 року відповідач ОСОБА_2 систематично не сплачував їй аліменти присуджені Надвірнянським районним судом на утримання їхніх дітей. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 01.01.2022 року становить 8649 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця.

Просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів які присуджені рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2017 року, справа №348/113/17. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця смт. Ланчин, Надвірнянського району аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця смт. Ланчин, Надвірнянського району на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 8649 грн. Також просить стягнути з відповідача в її користь всі судові витрати згідно долучених квитанцій.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Романишин Д.М. позов з збільшеними позовними вимогами позивача підтримав повністю з підстав наведених в ньому, який просив задоволити в повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відзив на позовом також не подавав.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який 26.05.2017 року розірвано в судовому порядку (а.с.7).

За час спільного проживання у сторін по справі народилося двоє дітей-синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких у свідоцтвах про народження записані сторони по справі і що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5-6).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2017 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с. 8-9).

Встановлено також, що позивач 10.07.2018 року змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Як вбачається з витягу №677 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданого 14.12.2021 року відділом ЦНАП Ланчинської селищної ради неповнолітні діти сторін по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем ОСОБА_8 (а.с.11).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Ланчинської селищної ради позивач ОСОБА_1 не працює, трудової книжки не має. Проживає разом з дітьми в будинку батьків за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дітей участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не бере (а.с.12).

Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; інші обставини, що мають істотне значення.

Також, враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

А згідно із ч.1 ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Судом встановлено, що на час винесення попереднього рішення від 01.03.2017 року, частина друга ст. 182 СК України в редакції Закону № 2901-ІV від 22.09.2005 року, визначала мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, з 08 липня 2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2022 року становить - 2100 гривень, з 1 липня 2022 року - 2201 гривню, з 1 грудня 2022 року - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2744 гривні, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривні.

Крім того, зазначений розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітніх дітей відповідно до рішення суду від 01.03.2017 року є недостатнім для задоволення потреб неповнолітніх дітей, оскільки з 2017 року значно зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги.

Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із змісту ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дітей, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати своїх дітей в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку.

За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і розмір аліментів може бути змінено та визначено судом в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з розрахунку сплати аліментів старшого державного виконавця у відповідача ОСОБА_2 станом на 01.01.2022 року утворилася заборгованість в розмірі 8649 грн. (а.с. 29-30).

Відповідно до ч.1,3ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Великою Палатою Верховного суду у правовому висновку, викладеному у постанові від 03.04.2019 року роз`яснено порядок розрахунку аліментів у разі їх прострочення, згідно якого розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножено на кількість днів заборгованості помножено на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 % (справа №333/6020/16-ц, провадження №14-616цс18).

При таких обставинах, з положення наведеної вище норми Сімейного кодексу України, а також практики Верховного суду України випливає, що оскільки відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість виключно з вини відповідача, позивач, як одержувач аліментів на утримання неповнолітньої дитини, має право на стягнення неустойки (пені) за кожен день прострочення.

Перевіряючи розрахунок заборгованості із сплати аліментів, наданий позивачем і наявний в матеріалах справи, судом встановлено, що він здійснений із дотриманням вимог ст. 196 СК України, а також враховуючи те, що відповідач добровільно заборгованість по аліментам не сплатив, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо сплати пені за прострочення сплати аліментів є обгрунтованим, оскільки доказів протилежного суду відповідачем не надано.

Що стосується стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих стороною позивача квитанції №041/2021 від 29.12.2021 року витрати на правничу допомогу склали 3500 грн. (а.с.17).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у даній справі, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 1984 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1984 грн. 80 коп. грн. та на користь позивача 3500 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги.

На підставі наведеного ст.ст.180, 181, 182, 184, 192, 195, 196 СК України, керуючись ст. 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2017 року (справа №348/113/17).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з часу вступу рішення в законну силу і проводити до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 - 8649 (вісім тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь держави - 1984 (одну тисячу дев"ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 16.05.2022 року.