ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2022 року м. Кропивницький

справа № 388/1656/21

провадження № 22-ц/4809/489/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Долинський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградського області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2022 року, у складі головуючого судді Баранського Д.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Кропивницького районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Долинського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградського області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна.

Просила:

зобов`язати відповідача зняти арешти накладені в межах виконавчих проваджень № 24667866 (реєстраційний номер обтяження: 10878756 від 25 лютого 2011 року), № 46818532 (реєстраційний номер обтяження: 11299378 від 23 вересня 2015 року); № 21102923 (реєстраційний номер обтяження: 10364187 від 14 жовтня 2010 року);

внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна шляхом вилучення записів про обтяження.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер: :12:001:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначала, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері , проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ( ОСОБА_2 ), оскільки існують записи про арешти на спадкове майно.

Посилалася на те, що Долинський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначив про відсутність підстав для зняття арештів з нерухомого майна, оскільки виконавчі провадження в межах яких накладено арешти завершені, рішення про скасування заходів забезпечення позову не подавалось, виконавчі провадження в межах яких накладено арешти знищені за закінченням строку зберігання.

Вказувала, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки накладено арешт на спадкове майно.

Вважає, що накладений арешт на майно порушує її права.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не було досліджено належним чином докази у справі та не надано їм належну правову оцінку.

Зазначає, що нерухоме майно (спадкове майно) фактично перебуває у її користуванні та володінні, але не оформлено на неї, через накладення арештів відповідачем.

Вказала, що накладені арешти на нерухоме майно перешкоджають їй як спадкоємцю в процедурі оформлення спадкових справ, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, не скористався своїм правом на подання відзиву.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача та не звернувся у передбаченому процесуальним законодавством з клопотанням про залучення до участі у справі інших (належних) співвідповідачів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер: :12:001:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 та є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 30 листопада 2021 року № 508/02-14.

Згідно постанови державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Фоміних В.В. від 3 серпня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 до зняття арештів зі спадкового майна.

В матеріалах справи міститьсяінформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 210803535 від 30 травня 2020 року, з яких вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про арешти нерухомого майна належного - ОСОБА_2 , а саме: номер запису про обтяження: 11299378 від 23 вересня 2015 року накладений в межах виконавчого провадження; номер запису про обтяження: 10364187 від 14 жовтня 2010 року накладений в межах виконавчого провадження; номер запису про обтяження: 10878756 від 25 лютого 2011 року накладений в межах виконавчого провадження (а.с. 16 -18).

Встановлено, що арешт майна було проведено у виконавчих провадженнях, де стягувачами були Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Акціонерне товариство «ВТБ Банк».

На даний час ці виконавчі провадження завершені та знищені за закінченням строку їх зберігання.

Таким чином встановлено, що предметом спору в даній справі є звільнення з-під арешту земельної ділянки площею 0,1 га, з кадастровим номером :12:001:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що є спадковим майном і право на яке доводить позивачка.

ОСОБА_1 пред`явила позовні вимоги до Долинського відділу державної виконавчої служби у Кропивницького районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який не є ні стягувачем і ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно.

При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені.

Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем (відповідачами) чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивачка не заявляла.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

За змістом п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову через його пред`явлення до неналежного відповідача.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Позивачка, не позбавлена права звернутися із позовом до суду до належних відповідачів.

Тому, оскаржуване судові рішення відповідає вимогам закону, і підстави для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

09.05.2022 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний