Справа № 281/517/21
Провадження № 2-о/279/5/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши цивільну справу №281/517/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Лугинська селищна рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою та просить встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років її та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.04.1996 року по 12.10.2006 року проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, мали спільну реєстрацію місця проживання, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, ставилися один до одного, як дружина та чоловік. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 вона не може прийняти спадщину, тому вимушена звернутися до суду із даною заявою. Інших спадклємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Заявник та її представник ОСОБА_3 клопотали про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали, подавши письмові заяви.

Представник Лугинської селищної ради Житомирської області письмово повідомив про можливість розгляду справи у його відсутність при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Літки Лугинського району Житомирської обалсті помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , з ним була зареєстрована та проживала співмешканка ОСОБА_1 , що стверджується даними довідки Лугинської селищної ради від 16.02.2021 року за №62.

При цьому, вказані дані не в повній мірі узгоджуються з даними паспорта заявниці. Як вбачається з даних паспорта ОСОБА_1 , вона з 18.04.1996 року по даний час значиться зареєстрованою в с.Літки Лугинського району, Житомирської області, відомостей про вулицю та будинок в паспорті не містяться.

У відповідності до вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Виходячи з положень частини третьої ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється позачергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути що найменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Встановлення факту проживання з особою однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливе лише у випадку доведення позивачем фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, а також інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (ВС у справах № 588/350/15, 755/18012/16, 643/6799/17, 369/3338/17).

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

По даній справі встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 в період з 1996 року із спадкодавцем ОСОБА_2 , до дня смерті останнього, необхідно заявниці для отримання спадщини, автоматично призводить до визнання її спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України.

З інформаційного листа приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу від 04.01.2021 року та витягу із спадкового реєстру вбачається, що за заявою ОСОБА_4 до спадкового майна ОСОБА_2 заведено спадкову справі за №43/2021.

Належних доказів того, що заявниця на час відкриття спадщини проживала спільно зі спадкодавцем, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та несли спільні витрати на утримання родини чи майна, зокрема: наявність квитанцій оплати за житло, витрат понесених на поховання спадкодавця, суду не надано. При цьому спільна реєстрація місця проживання не є обов`язковою ознакою сім`ї, пов`язаної спільним побутом, взаємними правами та обов`язками.

Пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи, не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявниця не довела та не надала належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із спадкодавцем, наявність взаємних прав і обов`язків, спільного побуту, окрім довідки сільської ради, дані якої до того ж не в повній мірі узгоджуються з паспортними даними заявниці, а відтак вимоги задоволенню не підлягають. Керуючись ст.ст. 4,12,81,206,247,263-265,315,319 ЦПК України, ст.1264 ЦК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа : Лугинська селищна рада Житомирської області , місце знаходження: Житомирська область, смт.Лугини, вул. Грушевського, 2-А, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом