ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/621/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2339/21 Категорія: 310020000 Піньковський Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2022 (повний текст складено 27.01.2022, суддя в суді першої інстанції Піньковський Р.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у червні 2021 року до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання у твердій грошовій сумі 8000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 23 річного віку.

В обґрунтування вказано на те, що діти сторін перебувають на утриманні позивача, заробітку якої недостатньої для забезпечення їх потреб. Відповідач допомоги в утриманні дітей не надає, працює в Польщі та має достатньо можливостей сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеній позивачем сумі.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2022 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття та на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2021, на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 річного віку.

Суд виходив з того, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в утриманні дітей, в тому числі повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, так як має можливість сплачувати відповідні аліменти у визначеному розмірі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 09.03.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1 / 4 частини його доходів та відмовити в стягненні аліментів на утримання повнолітнього сина. Вказує, що з 02.07.2021 не працює в Польщі у зв`язку зі станом здоров`я та з 30.07.2021 почав працювати водієм в ПП «Северин» смт. Маньківка. Середня заробітна плата відповідача складає 7886,00 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи, отже визначений судом розмір аліментів є необґрунтованим. Заява про визнання позову від його імені, наявна в матеріалах справи, сфальсифікована та він її не подавав. Суд не врахував, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В 2020-2021 роках син сторін проживав у Польщі з відповідачем та перебував на його утриманні, оскільки саме відповідач здійснював оплату його навчання та проживання.

У відзиві на вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 позивач просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін , оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення аліментів, розмір яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦС Уманського МУЮ, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружились 14.09.2002, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №437. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

У вказаному шлюбі у сторін народилися: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання діти сторін зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Дочка ОСОБА_8 на цей час проживає разом з матір`ю, а син ОСОБА_7 проживає у АДРЕСА_2 , згідно договору оренди кімнати, укладеного 15.10.2020. Зазначене місце проживання є тимчасовим, у зв`язку із навчанням у Вищій школі «Освіта в спорті» у м. Варшаві, Польща, що підтверджується довідкою від 26.05.2021, згідно якої ОСОБА_7 є студентом І курсу навчання стаціонарної форми І рівня у Вищій школі «Освіта в спорті». У цій довідці також зазначено, що ОСОБА_7 протягом 2020/2021 року вніс повну оплату за навчання у розмірі 2350,00 злотих за І семестр та 2350,00 злотих за ІІ семестр.

Вказане також підтверджується довідкою про прийняття на навчання/про продовження навчання іноземцем, виданою 12.01.2021, згідно якої ОСОБА_9 був прийнятий на навчання на період з 01.10.2020 до 30.09.2023.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач, як батько дітей, має сплачувати на її користь аліменти на їх утримання. Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, які виникли між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Крім того, за правилами ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З системного аналізу фактичних обставин, встановлених судом при розгляді справи, та вищенаведених норм законодавства вбачається, що відповідач, як батько дітей, має обов`язок їх утримувати, враховуючи об`єктивну наявність в нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

При цьому не можна погодитися з доводами скаржника про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, адже це спростовується даними щодо отримуваної ним заробітної плати, розмір якої дозволяє відраховувати кошти, на утримання сина, що продовжує навчання та проживає в Польщі у зв`язку з чим потребує фінансової підтримки батьків.

Посилання скаржника на те, що в 2020-2021 роках син сторін проживав у Польщі з відповідачем та перебував на його утриманні, оскільки саме відповідач здійснював оплату його навчання та проживання, не свідчить про відсутність в нього обов`язку і в подальшому надавати матеріальну допомогу своєму сину.

Одночасно апеляційний суд частково погоджується з доводами скаржника у справі про те, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів, що стягуються на утримання дітей сторін, не відповідає належним чином вимогам розумності та справедливості та не повною мірою враховує матеріальне становище батька-відповідача, середньомісячний дохід якого за останні 6 місяців до вирізування обов`язкових податків та зборів складав 9671,58 грн. довідка від 22.02.2022 ПП «Северин».

Також суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги заяву про визнання позову відповідачем у справі, враховуючи, що її надіслано з електронної адреси позивача, і при цьому відповідач категорично стверджує про те, що позовні вимоги він не визнає і вказаної заяви не подавав.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що з відповідача у даній справі має бути стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щоміcячно та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , що продовжує навчання у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, адже саме такий розмір належним чином буде відповідати інтересам дітей та враховуватиме майновий стан платника аліментів. При цьому апеляційний суд частково погоджується з доводами скаржника у справі.

Інші доводи, зазначені скаржником в апеляційній скарзі, не свідчать про помилковість визначеного при апеляційному розгляді цієї справи розміру аліментів, що має бути стягнутий з відповідача.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2022 у даній справі має бути змінено в частині визначення розміру аліментів, що мають стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання дітей та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат у справі, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так як позовні вимоги у справі задоволено на 38%, враховуючи положення ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України про те, що судові витрати, в тому числі судовий збір, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та положення п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» про звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь державного бюджету за розгляд справи судом першої інстанції слід стягнути 690,08 грн. судового збору, за розгляд справи судом апеляційної інтонації, враховуючи сплату відповідачем 2724,00 грн. судового збору, відповідачу має бути компенсовано 1688,88 грн. судового збору. Отже остаточно відповідачу за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій слід компенсувати з державного бюджету 998,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, що продовжує навчання змінити в частині визначення розміру аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивача, вказавши, що до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щоміcячно та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , що продовжує навчання, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно та в частині вирішення питання про розподіл судового збору між сторонами.

Компенсувати ОСОБА_2 з державного бюджетуза розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій 998,80 грн. судового збору.

У решті рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2022 у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 18.05.2022 .

Суддя-доповідач

Судді