ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3021/22
провадження № 6/753/223/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря - Лаптєвої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», -

В С Т А Н О В И В:

У лютого 2022 року приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Кошарський О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання виконавець посилався на те, що на його виконанні перебуває виконавче провадження № 65228151 з примусового виконання виконавчого документу, а саме: виконавчий лист № 735/1496/15, що видав Дарницький районний суд м. Києва 13.11.2015, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором №77.1/АК-01610.08.2 від 05.09.2008 в сумі 1302053,01 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08.10.2019, у справі №753/1496/15-ц, замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал".

З дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник всю суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду.

Про обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо) або про інші підстави, внаслідок виникнення яких боржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження» та які можуть бути підставою для відкладення виконавцем проведення виконавчих дій боржник не повідомив та з письмовими заявами до виконавця не звертався.

Таким чином, боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Приватний виконавець вважає, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням. Іншого дієвого механізму змусити боржника виконати рішення суду діюче законодавство не містить, а тому саме з метою виконання рішень суду, приватний виконавець вважає за необхідне застосувати до боржника таку міру примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання учасники виконавчого провадження не з`явились, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути подання без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного суду України, особа, яка має невиконанні зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов`язкове обмеження у праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутись і бути об`єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975, "Де Жуффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992.

Відтак, в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду. Подання не може грунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кошарського Олександра Володимировича розпочато виконавче провадження № 65228151 з виконання виконавчого листа № 753/1496/15-ц, виданого 13.11.2015 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором №77.1/АК-01610.08.2 від 05.09.2008 в сумі 1302053,01 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08.10.2019 (№753/1496/15), замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал".

Постановою Приватного виконавця відкрито виконавче від 20.04.2021 провадження № 65228151, яку разом із викликом 21.04.2021 рекомендованим листом направлено боржнику за його адресою проживання.

Приватним виконавцем винесено постанову від 20.04.2021 про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення.

Згідно з даними сайту https://track.ukrposhta.ua (фіскальний чек № 697) постанова та виклик не вручені під час доставки.

Разом з тим, у вказаній роздруківці відстеження поштового відправлення не вказано конкретних причин вручення поштового відправлення. Причиною невручення відправлення зазначено «інші причини», що не дозволяє установити у зв`язку з чим поштові відправлення не було вручене адресату.

Згідно відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 19.10.2021, встановлено, що боржник є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

19 листопада 2021 року приватним виконавцем на адресу реєстрації боржника направлено виклик відповідно, яким зобов`язано боржника з`явитися до виконавця та надати документи і відомості, згідно з зазначеним у викликах переліком.

Згідно з даними сайту https://track.ukrposhta.ua відправлення/виклик не вручені під час доставки.

З метою перевірки майнового стану боржника, 20.10.2021 приватним виконавцем був здійснений вихід за адресою проживання боржника: АДРЕСА_2 , яким встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, перевірити майновий стан виявилося не можливо, про що складно акт приватного виконавця від 20.10.2021.

З метою перевірки майнового стану боржника, 21.12.2021 приватним виконавцем був здійснений вихід за адресою реєстрації боржника: АДРЕСА_1 , при якому встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, перевірити майновий стан виявилося не можливо, про що складно акт приватного виконавця від 21.12.2021.

Проте у вказаних актах приватного виконавця не зазначено час, коли ним було здійснено вихід за місцем проживання та реєстрації боржника, у них відсутні посилання на обставини, що свідчать про повідомлення боржника про вчинення ним виходу за місцем його реєстрації. Зі змісту акту вбачається, що вони були складені без участі стягувача.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб, місце знаходження якого встановити не вдалося, та який згідно постанови про розшук майна боржника від 27.07.2021 - перебуває у розшуку. Іншого ліквідного рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача - недостатньо. Боржник офіційно ніде не працює, пенсію не отримує.

Приватним виконавцем 25.06.2021 надсилався запит перетину боржником державного кордону України до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, згідно відповіді на який вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинав державний кордон України у 2019 році.

Таким чином, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем було проведено ряд заходів з примусового виконання рішення.

Приватний виконавець обґрунтував своє подання тим, що боржником рішення не виконано, жодних дій, спрямованих на його виконання не вчинено, та ним вчиняються дії направлені на свідоме невиконання рішення суду, а тому наявні підстави для її обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду подання, судом досліджені додані державним виконавцем до подання документи та встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення державним виконавцем всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів для примусового виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи додані до подання матеріали виконавчого провадження та зміст подання державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати доведеним той факт, що боржник ОСОБА_1 свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення у примусовому порядку, а відтак подання приватного виконавця задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу виконавця на те, що до даного подання дійсно долучено докази на підтвердження направлення боржнику документів, прийнятих виконавцем в ході виконання судового рішення однак, доказів на підтвердження отримання боржником, або не отримання із зазначенням причин, матеріали подання не містять, а відтак переконливі докази на підтвердження саме ухилення боржника від виконання судового рішення, приватним виконавцем не наведені, та судом під час розгляду подання не встановлені.

Крім того, посилання виконавця на те, що боржник ігнорує виклики (вимоги) державного виконавця, суд також до уваги не прийняти не може, оскільки не надано жодного доказу належного отримання боржником виклику (вимоги) та документів приватного виконавця винесених у ході здійснення виконавчого провадження, а тому відсутні підстави вважати, що боржник умисно ігнорує вимоги державного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

За результатами розгляду подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, та відсутність переконливих доказів на підтвердження саме обізнаності боржника щодо відкритого виконавчого виконавчого провадження відносно нього та свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, суд вважає, що подання є необґрунтованим та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст.ст. 260, 353, 354, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: