П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 756/8357/21

Номер провадження 22-ц/824/145/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

вивчивши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Банасько І. М., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» до ОСОБА_1 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних за прострочення виплати страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Соверен» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційного збільшення в розмірі 208 689 грн. 68 коп., штрафні санкції 3 % в розмірі 55 337 грн. 75 коп. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі № 756/15544/15-ц за позовом ПрАТ «СК «Соверен» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 338 670 грн., відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року вказане рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Соверен» відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 338 670 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 8 466 грн. 75 коп.

На думку позивача, окрім суми заборгованості по виплаті страхового відшкодування останній має право у відповідності до положень статті 625 ЦК України вимагати від відповідача сплати індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми за період з 03 грудня 2015 року по 14 травня 2021 року.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року (а.с. 102-107) позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен», задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» 8 168 грн. 38 коп. - індексу інфляції; 1 781 грн. 50 коп. - 3% річних; 149 грн. 25 коп. - витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 10 листопада 2021 року ПрАТ «СК «Соверен» направило апеляційну у якій, просило рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити; вирішити питання про судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що станом на 11 травня 2015 року, дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «Країни» за полісом № АІ 7338411.

АТ «СК «Країни» визнано вищевказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та сплачено на користь ПрАТ «СК «Соверен» відшкодування в сумі 49 000 грн. Факт виконання договірних зобов`язань зі сторони АТ «СК «Країни» відповідач не оскаржував. Таким чином, після виконання договірного зобов`язання із боку АТ «СК «Країни» у відповідача виник обов`язок відшкодування шкоди в деліктних правовідносинах.

Скаржник зазначає, що заявою про відшкодування матеріальної шкоди товариство встановило ОСОБА_1 строк виконання зобов`язання щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 338 670 грн. до 30 листопада 2015 року. Разом з тим, у зазначений строк ОСОБА_1 не виконала зобов`язання щодо відшкодування матеріальної шкоди у вказаному розмірі та не повідомила про необхідність узгодження порядку виплати вказаної суми частинами або ж укладення мирової угоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

11 лютого 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його скаржнику.

З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін.

На думку відповідача, суд першої інстанції встановивши, що договір про відшкодування шкоди між сторонами не укладався, дійшов обґрунтованого висновку про те, що початком періоду нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних є 11 березня 2021 року, дата набрання законної сили постановою суду про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

У судове засідання відповідач та її представник не з`явились, направивши на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з їх перебуванням поза межами міста Київ.

Дослідивши вищевказане клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з того, що в матеріалах справи наявний відзив на апеляційну скаргу, у якому чітко та зрозуміло викладена позиція відповідача щодо поданої позивачем апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Головащенко К.Г. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з невиконання відповідачем свого зобов`язання про відшкодування шкоди, розмір та спосіб відшкодування якої, визначено постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року у справі № 756/15544/15-ц, а відтак, період за який підлягають стягненню з відповідача індекс інфляції та 3% річних становить з 11 березня 2021 року по 14 травня 2021 року.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року у справі № 756/15544/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Соверен» матеріальну шкоду у розмірі 338 670 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи, у розмірі 8 466 грн. 75 коп. (а.с. 66-69).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мініною М.С. від 19 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65200656 з виконання виконавчого листа № 756/15544/15-ц виданого 06 квітня 2021 року Оболонським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Соверен» відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 338 670 грн. (а.с. 90).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мініною М.С. від 19 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65199762 з виконання виконавчого листа № 756/15544/15-ц виданого 06 квітня 2021 року Оболонським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Соверен» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 8 466 грн. 75 коп. (а.с. 91).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Верховний Суд у постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 757/3725/15-ц (провадження № 61-12530св18) та від 11 серпня 2021 року у справі № 686/29245/18 (провадження № 61-5667св20) дійшов висновку про те, що по своїй суті зобов`язання про відшкодування майнової шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру відшкодування. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки відшкодування шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір відшкодування шкоди. Тільки після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди, те чи інше зобов`язання може бути кваліфіковане як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) щодо його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутні договірні відносини щодо відшкодування шкоди. Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року у справі № 756/15544/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Соверен» матеріальну шкоду у розмірі 338 670 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи, у розмірі 8 466 грн. 75 коп. Того ж дня судове рішення набрало законної сили, і з того часу зобов`язання відповідача відшкодувати шкоду стало конкретизоване і визначене, та саме з вказаного часу воно мало бути виконане.

За таких обставин суд першої інстанції правильно визначив початок періоду нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних з 11 березня 2021 року (дата набрання судовим рішення про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, законної сили), оскільки спір у справі, що переглядається, виник щодо невиконання судового рішення, яким визнано зобов`язання відповідача перед позивачем та визначив їх розмір.

Посилання скаржника на те, що період нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних становить з 03 грудня 2015 року є помилковим, оскільки зобов`язання може бути кваліфіковане, як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника щодо його виконання, лише після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди. У цій справі договір по відшкодування шкоди між сторонами не укладався. В свою чергу, підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є факт її завдання, розмір та спосіб відшкодування якої, визначено постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року. Вказана постанова набрала законної сили 11 березня 2021 року, а відтак, саме вказана дата є початком періоду нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В. А. Нежура