У Х В А Л А

Справа № 185/1972/22

№ 2-з/183/65/22

17 травня 2022 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавлюва Лариса Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2022 року з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №415 вчиненого 18 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльвою Л.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті фінанс» заборгованості у сумі 48191,76 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що до розгляду справи по суті, виконавчий напис може бути виконаний, що буде безумовним порушенням прав позивача у випадку задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із поданою заявою, приходжу до висновку що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (496,20 грн.).

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Судом установлено, що до заяви про забезпечення позову не додані докази сплати судового збору з посиланням на ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", та постанову Верховного Суду у справі №643/2870/18 від 26.02.2020 року.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Так, у постанові №643/2870/18 від 26.02.2020 року на яку посилається позивач, Касаційним цивільним судом вказано, що при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає застосуванню положення частини 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

У вказаній постанові йдеться про виконавчий напис вчинений на стягнення заборгованості саме за споживчим кредитом, а тому колегія суддів застосовує в тому числі норми Закону України «Про захист прав споживачів». Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, що виконавчий напис вчинено за кредитним договором споживчого кредиту. Таким чином, Постанова ВС від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 не є релевантною в даних обставинах.

Водночас в іншій постанові Верховного Суду від 12.08.2020 року у справі № 638/6060/18, Касаційним цивільним судом зроблено зовсім інший висновок про те, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не пов`язаний з порушенням прав споживача. Верховним судом відхилено доводи касаційної скарги з цього приводу, оскільки позивач у позовній заяві не зазначив, в чому полягає порушення прав позивача як споживача.

За таких обставин суд бере до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду яка прийнята пізніше, тобто від 12.08.2020 року у справі № 638/6060/18. Відтак посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі №643/2870/18 від 26.02.2020 року суд відхиляє.

Також слід зазначити наступне.

Із системного аналізу положень Закону України "Про захист прав споживачів" слідує, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України "Про захист прав споживачів".

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не зазначає про те, яке саме право споживача порушено у відповідності до Закону України "Про захист прав споживачів".

Суд констатує, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до приписів Закону України "Про захист прав споживачів", таким чином надавши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

Оскільки у позовній заяві позивачем не зазначено яким чином порушуються його права, як споживача, то на дані правовідносини не поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів», а отже пільг, передбачених ч.3 ст. 22 вказаного Закону позивач не має.

Відтак, поданий позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є позовом про захист прав споживачів, а тому за подання заяви про забезпечення цього позову позивач має сплатити судовий збір за загальними правилами.

Стосовно посилань позивача на наявність статусу учасника бойових дій як на підставу звільнення від сплати судового збору, суд зауважує наступне.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позивачем заяви про забезпечення позову підлягає сплаті на загальних підставах. Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

Зазначений правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 (провадження № 1-128заі20)

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн., тобто заявником не виконано вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України, а тому суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавлюва Лариса Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 17 травня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.