Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - Шумило Н.Б.
за участю секретаря - Луцака В.Я.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2022 року позовну заяву задоволено. Виконавчий напис №2 від 08.01.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, на користь АТ Комерційний Банк «Приват Банк» в рахунок примусового стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним з банком шляхом звернення стягнення на іпотечне майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 55 565,18 доларів США, в тому числі 22 257,42 доларів США заборгованості за кредитом, 12 914,36 доларів США заборгованості за відсотками, 2 667,60 доларів США комісія, 17 725,80 доларів США пеня, - визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн..

Керуючись ч.8 ст.141 ЦПК України адвокат Ракущинець А.А. 29.04.2021 року подав до суду письмову заяву, про те, що докази про судові витрати, пов`язані з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у даній справі.

04 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ракущинець А.А. подав до суду заяву про ухвалення у вказаній справі додаткового рішення про стягнення судових витрат, до якого долучив докази направлення такої іншим учасникам справи. Зазначив, що між клієнтом (позивачем у справі) та адвокатом досягнуто домовленості про розмір гонорару адвоката: розмір оплати послуг (гонорару) адвоката складає 5000 грн. - за підготовку та подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову; у разі подання відповіді на відзив - додатково 2000 грн.; у разі проведення більше, ніж одного судового засідання (контроль призначення та проведення засідання) - додатково 2000 грн. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 9000,00 грн.

У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2022 року позовну заяву задоволено. Виконавчий напис №2 від 08.01.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, на користь АТ Комерційний Банк «Приват Банк» в рахунок примусового стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним з банком шляхом звернення стягнення на іпотечне майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 55 565,18 доларів США, в тому числі 22 257,42 доларів США заборгованості за кредитом, 12 914,36 доларів США заборгованості за відсотками, 2 667,60 доларів США комісія, 17 725,80 доларів США пеня, - визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн..

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення у справі №308/16141/21 від 29 квітня 2022 року судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме про витрати на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про винесення додаткового рішення у справі з даного питання.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)».

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до положень ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що 29 листопада 2021 року між ОСОБА_1 (клієнт) та Ракущинцем Андрієм Андрашовичем було укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно умов вказаного договору надання юридичної допомоги Адвокатом здійснюється відповідно до додатку до договору.

До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом було долучено додаток №01 до договору від 29.11.2021 року про розмір оплати послуг адвоката в справі за позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, згідно якого:

розмір оплати послуг (гонорару) адвоката складає 5000 грн. - за підготовку та подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову;

у разі подання відповіді на відзив - додатково 2000 грн.;

у разі проведення більше, ніж одного судового засідання (контроль призначення та проведення засідання) - додатково 2000 грн.

Відповідно до акту від 29 квітня 2022 року складеного між ОСОБА_1 та Ракущинцем Андрієм Андрашовичем на виконання Угоди про надання послуг адвоката від 29.11.2021 року, адвокатом надано наступні послуги Клієнту: усна консультація; первинне вивчення документів; підготовка позовної заяви до суду на 13 арк.; підготовка заяви про забезпечення позову на 4 арк.; подання відповіді на відзив на 13 арк.; контроль призначення справи, додання заяв в судовому процесі та участь; 13.01.2022р. контроль призначення засідання, підготовка до участі у справі; 31.01.2022р. контроль призначення засідання, підготовка до участі у справі; 04.03.2022р. контроль призначення засідання, підготовка до участі у справі; 29.03.2022р. контроль призначення засідання, підготовка до участі у і справі; 06.04.2022р. контроль призначення засідання, підготовка до участі у і справі; 18.04.2022р. контроль призначення засідання, підготовка до участі у справі; 29.04.2022 р. контроль призначення засідання, підготовка до участі у справі. Всього 9 000,00 грн. Вказаний акт підписаний Ракущинець А.А. та ОСОБА_1 .. У акті зазначено, що послуги надані належним чином, претензій немає, кошти клієнтом сплачені.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №29-04/01 від 29.04.2022 року Ракущинцем А.А. було прийнято від ОСОБА_1 на підставі угоди про надання послуг адвоката від 29.11.2021 року грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн..

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

У позовній заяві позивач посилався на те, що орієнтовний розмір судових витрат становить 5 000,00 грн.

При подачі відзиву на позовну заяву відповідач АТ КБ «ПриватБанк» проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечував. Зазначав, що відповідно до обставин справи позивач зазначає, що ним планується витратити на правову допомогу 5 000 грн., однак, жодного доказу на підтвердження зазначеного не надає. Позивач навіть ніяким чином не обґрунтовує понесення саме цієї суми коштів. До суду навіть не додано Договору з адвокатом про надання правової допомоги. Відповідач вважає, що Позивач намагається безпідставно стягнути з Банку витрати на правничу допомогу. Заперечень відповідача на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду станом на час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу не надходило.

Відповідно до положень ч.4 ст.141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, заявлена позивачем до відшкодування сума судових витрат на правову допомогу у попередньому розрахунку судових витрат була вказана у розмірі 5 000,00 грн., яка є майже вдвічі меншою, ніж та, за якою було розраховано розмір послуг на правову допомогу вже після ухвалення рішення від 29.04.2022 року на користь позивача, тобто, заявлена до відшкодування сума судових витрат істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. При цьому, у заяві про ухвалення додаткового рішення відсутні посилання сторони позивача про те, що вони не могли передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Враховуючи наведене вище, керуючись положеннями ч.4 ст.141 ЦПК України, зважаючи на складність і обсяг справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь позивача ОСОБА_1 судових витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

У задоволенні решти заявлених вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258, 260, 270 України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ракущинець Андрія Андрашовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі №308/16141/21,- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп..

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, адреса: 49000, м.Дніпро, вул.Центральна, буд.6, оф.9.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.