Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/963/21

Провадження № 2/439/31/22

28 квітня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчук Б.М.,

із участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, ухвалив таке рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. Також стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що 05 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_1 , із метою заподіяння тілесних ушкоджень, вхопила останню обома рухами за шию спереду, внаслідок чого ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні шиї, які згідно із висновку експерта за № 31/2019 від 11 лютого 2019 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Позивачка вказує, що 05 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_1 , із метою заподіяння тілесних ушкоджень, узяв своєю рукою голову останньої із-ззаду зліва та умисно двічі вдарив частиною голови ОСОБА_1 до цегляної стіни будинку, чим спричинив їй чотири садна на правій щоці, які згідно висновку експерта за № 31/ 2019 від 11 лютого 2019 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Позивачка стверджує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спричинили позивачці умисні легкі плесні ушкодження, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України. Відтак як наслідок слідчим відділом Бродівського ВП Золочівського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області від 06 лютого 2019 року проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до реєстру розслідувань за № 0000078. У процесі проведення досудового розслідування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 24 травня 2021 року останніх звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Позивачка наголошує, що заподіяння їй моральної шкоди відповідачами, внаслідок протиправної винної поведінки останніх, наділяє позивачку правом отримати належну сатисфакцію щодо відшкодування моральної шкоди у грошовому (матеріальному) еквіваленті. Відтак виходячи із обставин справи, позивачка вважає, що розмір моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідачів, підлягає відшкодування саме у сумі 15 000 гривень.

Стислий виклад позиції відповідачів.

Відповідачі зазначають, що за результатами розгляду кримінального провадження вини відповідачів у завданні тілесних ушкоджень позивачці не встановлено. Останніх звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Відповідачі наголошують, що позивачкою не доведено факту заподіяння відповідачами, внаслідок власних неправомірних дій, моральних страждань останній. Також не доведено причинного зв`язку між діями відповідачів та заподіянням моральної шкоди ОСОБА_1 . Окрім цього, не наведено жодних доказів щодо розміру заподіяння моральної шкоди, відповідно до фактичних обставин справи.

Відтак на думку відповідачів позовні вимоги не відповідають обставинам справи та є необґрунтованими.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

30 червня 2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачам запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідачів адвоката Секретар Оксани Леонідівни надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачі заперечили проти позовних вимог у повному обсязі, вважають їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Від представника позивачки адвоката Микитюка Степана Михайловича надійшло клопотання про виклик свідків у судове засідання, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Таке клопотання у подальшому задоволено судом.

26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено слухання справи до судового розгляду по суті.

Позивачка під час судового засідання позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що своїми протиправними умисними діями відповідачі спричини їй моральну шкоду. Під час описуваних у позовній заяві подій, вона прибула до свого попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із метою забрати дитячі книжки (речі). Колишній чоловік почав сварку, під час якої він схопив її за голову і декілька разів вдарив головою до стіни. Після цього, колишня свекруха схопила позивачку за горло та почала її душити шляхом стискання обох рук. Відтак відповідачі своєю неправомірної поведінкою заподіяли останній психологічні страждання, які змінили її звичний ритм життя. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідачі під час судового засідання проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі. Наголосили, що не наносили позивачці жодних умисних тілесних ушкоджень. Представник відповідачів адвокат Секретар Оксана Леонідівна надала пояснення про те, що вина відповідачів судовим рішенням встановлена не була. Останні вини у вчиненні можливої протиправної поведінки не визнають. Жоден із відповідачів не вчиняв фізичного насильства щодо ОСОБА_1 . Проте сварка дійсно була, яку ініціювала позивачка.

Свідок ОСОБА_4 під час судового засідання надала покази про те, що вона є рідною матір`ю позивачки. У момент подій, за результатами яких виникли спірні правовідносини, вона підвозила дочку до попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Дочці потрібно було забрати дитячі речі. Автомобіль зупинився біля магазину, який розташований поблизу будинку. Через деякий час пролунав крик: «Не бий», та голосний дитячий плач. Минуло декілька хвилин і ОСОБА_1 повернулася до автомобіля, проте із явними ознаками тілесних ушкоджень. Вони вирішили одразу звернутися до поліції. Особисто вона не бачила подій сварки (бійки), яка відбулася між сторонами. Однак зважаючи на постійне вчинення ОСОБА_2 фізичного насильства щодо її доньки під час спільного перебування останніх у шлюбі, вона вважає достовірними покази її дочки щодо описаних подій.

Свідок ОСОБА_5 під час судового засідання надав покази про те, що ОСОБА_4 є його співмешканкою. Остання попросила відвезти її та дочку до попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пішла у будинок за дитячими речами. Опісля він почув крики, проте свідок туди не пішов. Через деякий час ОСОБА_1 повернулася із тілесними ушкодженнями та розказала, що її побив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Він неодноразово був свідком фізичного насильства зі сторони ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 .

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що ухвалою Буського районного суду Львівської області від 24 травня 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000078 від 06 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, закрите. Обвинувачених, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, що підтверджується наданими суду копіями судових рішень (а.с. 5-9).

Під час проведення судово-медичної експертизи, які проводилася 11 лютого 2019 року, у ОСОБА_1 виявлено синець на передній поверхні шиї, чотири садна на правій щоці. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. Такі ушкодження могли бути спричинені 05 лютого 2019 року за обставин, зазначених потерпілою. Відноситься до легкого тілесного ушкодження, що підтверджується Висновком експерта № 31/2019 від 11 лютого 2019 року (а.с. 45).

Із показів ОСОБА_1 вбачається, що 05 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_1 , із метою заподіяння тілесних ушкоджень, вчинили наступні дії, а саме:

-ОСОБА_3 вхопила ОСОБА_1 обома рухами за шию спереду, внаслідок чого ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні шиї;

-ОСОБА_2 узяв своєю рукою голову ОСОБА_1 із-ззаду зліва та умисно двічі вдарив частиною голови ОСОБА_1 до цегляної стіни будинку, чим спричинив їй чотири садна на правій щоці.

Такі обставини справи стверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2019 року із долученими до нього додатками(а.с. 46-48).

Тілесні ушкодження, які виявлені на тілі ОСОБА_1 про проведенні судово-медичної експертизи 11 лютого 2019 року, а саме: синець на передній поверхні шиї піл підборіддям, чотири садна на правій щоці, могли утворитися за обставин, вказаних ОСОБА_1 під час проведення слідчого експерименту 16 квітня 2019 року, що підтверджується Висновком експерта від 03 травня 2019 року (а.с. 49).

Мотиви суду.

За нормативними правилами частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Змістом частини 1 статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У частинах 3-4 статті 23 ЦК України визначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Загалом чинне цивільне законодавство України вибудовує до даного типу зобов`язальних недоговірних (деліктних) правовідносин загальну конструкцію цивільно-правової відповідальності, яка становить собою наявність таких обов`язкових умов:вина заподіювача шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Із доказів по справі вбачається, 05 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_1 , із метою заподіяння тілесних ушкоджень, вчинили наступні дії, а саме:

-ОСОБА_3 вхопила ОСОБА_1 обома рухами за шию спереду, внаслідок чого ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні шиї;

-ОСОБА_2 узяв своєю рукою голову ОСОБА_1 із-ззаду зліва та умисно двічі вдарив частиною голови ОСОБА_1 до цегляної стіни будинку, чим спричинив їй чотири садна на правій щоці.

Існування таких обставин безумовно стверджується дослідженими під час судового засідання доказами.

Покази свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтвердили факт перебування ОСОБА_1 у господарстві, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час події, яка мала місце 05 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин. ОСОБА_1 не мала візуальних ознак жодних тілесних ушкоджень на своєму обличчі до моменту відвідування вищевказаного господарства. Одразу після повернення із такого, на обличчі ОСОБА_1 з`явилися безумовні ознаки тілесних ушкоджень, а саме: синець на передній поверхні шиї, чотири садна на правій щоці.

Особисті пояснення ОСОБА_1 , за результатами яких проведене слідчий експеримент, що підтвердив можливість існування вказаних подій, із яких виникли спірні правовідносини. Обґрунтованість пояснень ОСОБА_1 також підтверджуються висновком судово-медичної експертизи.

Висновком судово-медичної експертизи, яка кваліфікує отриманні ОСОБА_1 тілесні ушкодження у виді: синця на передній поверхні шиї, чотирьох саден на правій щоці як легкі тілесні ушкодження.

У свою чергу відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час судового засідання абсолютно заперечили факт отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, під час вищеописаної події, яка відбулася 05 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин.

Проте на думку суду заперечення відповідачів спростовується наявними доказами у справі та показами свідків. Факт отримання легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 на території господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час події, яка мала місце 05 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, підтверджується належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що внаслідок винної протиправної поведінки відповідачів (заподіяння умисного тілесного ушкодження), яке знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_1 (синець на передній поверхні шиї, чотири садна на правій щоці), у відповідачів виникло недоговірне (деліктне) зобов`язання із відшкодування шкоди, завданої позивачці.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що відповідачами внаслідок заподіяння позивачці шкоди здоров`ю, спричинено ОСОБА_1 немайнову моральну шкоду.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка піддалася фізичному насильству та особою, якій винними протиправними діями було завдано шкоду здоров`ю (синець на передній поверхні шиї, чотири садна на правій щоці) переносила фізичний біль та страждання у зв`язку із ушкодженням здоров`я.

Позивачка зазнавши тілесних ушкоджень внаслідок вчинення щодо неї протиправних дій, змушена докладати певних зусиль для відновлення свого порушеного права. Це спричинило понесення позивачкою певних незручностей, які спричинили порушення (зміну) звичайного ритму її життя. Сукупність вказаних факторів свідчить про те, що позивачці протиправними діями відповідачів була спричинена моральна шкода.

На думку позивачки, необхідним та достатнім розміром матеріального відшкодування завданої маральної шкоди буде 15 000 гривень. Водночас позивачкою не наведено жодних доказів та пояснень щодо конкретного розміру такого матеріального відшкодування саме у такій сумі.

При визначенні розміру матеріального відшкодування завданої моральної шкоди, суд диференціює відповідальність кожного із відповідачів за характеризуючими ознаками статті 23 Цивільного кодексу України. Зокрема те, що ОСОБА_2 є особою із інвалідністю, не працевлаштований, на його утриманні перебувають малолітні діти. У свою чергу ОСОБА_3 є особою пенсійного віку, додаткових джерел доходи не має, не є працевлаштована.

На переконання суду, виходячи із глибини моральних страждань позивачки, зважаючи на принципи розумності та справедливості, виходячи із власного переконання, достатньою сатисфакцією у матеріальному еквіваленті завданої моральної шкоди ОСОБА_1 буде стягнення: із відповідача ОСОБА_2 грошового відшкодування у розмірі 2 000 гривень; із відповідача ОСОБА_3 грошового відшкодування у розмірі 1 000 гривень. Це у достатній мірі компенсує позивачці завдану моральну шкоду.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 травня 2022 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомо.

Суддя Б.М. Петейчук