Справа 206/4513/19
Провадження 2/206/452/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.

при секретареві Приступко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач ОСОБА_1 є відповідальним квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_1 , однак належним чином надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення не оплачує у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 82831,95 гривень, з яких сума основного боргу 47925,19 гривень, інфляційне збільшення суми боргу 28893,91 гривень, розмір 3% річних 6012,85 гривень. Повідомлення позивача про наявність боргу за надані комунальним підприємством послуги, залишились проігнорованими з боку відповідачів. До теперішнього часу сума боргу не погашена. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» ДМР задоволено, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 солідарно стягнуто на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 82831,95 гривень, з яких: сума основного боргу 47925,19 гривень, інфляційне збільшення суми боргу 28893,91 гривень, 3% річних 6012,85 гривень. З відповідачів на користь позивача стягнуто витрати зі сплати судового збору, 640,33 гривень з кожного.

Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року заочне рішення від 17 жовтня 2019 року скасовано та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 є співвідповідачем по даній справі, яка на момент ухвалення судом заочного рішення мала прізвище « ОСОБА_5 ».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 27 квітня 2022 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, 12 травня 2022 року надала суду заяву в якій зазначила, що просить суд при вирішенні справи застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Суд, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що предметом господарської діяльності Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є надання послуг водопостачання та водовідведення.

Відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг водопостачання і водовідведення.

Для оплати послуг водопостачання і водовідведення на ім`я відповідача ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» № 2918-ІІІ від 10 січня 2002 року, споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Положеннями п. п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (діяли на час виникнення вказаних цивільних відносин), визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Верховний Суд у своїй постанові по справі № 750/12850/16-ц від 26 вересня 2018 року дійшов до висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Суд також приймає до уваги, що з розрахунку заборгованості по особистому рахунку № НОМЕР_1 також вбачається, що споживач ОСОБА_1 періодично сплачувала на надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно надаються комунальні послуги у вигляді водопостачання та водовідведення, якими фактично користуються відповідачі, та у зв`язку із своєчасною несплатою за надані послуги утворилась заборгованість, відповідачі свої зобов`язання зі сплати комунальні послуги не виконали.

З розрахунку заборгованості по обліковому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що сума заборгованості складає 82831,95 гривень та складається з суми основного боргу 47925,19 гривень, інфляційного збільшення суми боргу 28893,91 гривень, 3% річних 6012,85 гривень, за період з 01 лютого 2004 року по 31 липня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходячи до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про необхідність стягнути з відповідачів суму основного боргу по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в межах строку позовної давності, тобто відносно такої заборгованості, що утворилась з серпня 2016 року до липня 2018 року включно.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог суд виходить з того, що заборгованість відповідачів, яка утворилась з лютого 2004 року до липня 2016 року не охоплюється строками позовної давності, а також з того, що позивачем до позовної заяви не долучено належного розрахунку суми інфляційного збільшення боргу та 3% річних відносно заборгованості з серпня 2016 року до липня 2018 року включно, тим самим не дотримано вимог цивільно-процесуального законодавства щодо обґрунтованості позовних вимог.

Заборгованість по обліковому рахунку № НОМЕР_1 за період з серпня 2016 року по липень 2018 року включно складає 15545,07 гривень.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у зв`язку із невиконанням відповідачами своїх зобов`язань зі сплати коштів за надані послуги з водопостачання та водовідведення в останніх утворилась заборгованість, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку і це відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21-А, ) суму основного боргу по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 15545,07 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), судові витрати зі сплати судового збору на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21-А, ) у розмірі 360,48 гривень, з кожного по 120,16 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук