465/6244/17
8/465/4/22
У Х В А Л А

судового засідання

11.05.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року, за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року, за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заяву мотивує тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року шлюб укладений 03 квітня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області складено відповідний актовий запис №10 розірвано. Заявник стверджує, що йому стало відомо, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27.06.1991р. укладено шлюб, який розірвано згідно виписки з рішення Самбірського районного суду Львівської області від 27.02.2003 №2-275. Однак, з відповіді на адвокатський запит, яка отримана 29.07.2021р. вбачається, що згідно обліково-статистичних даних суду у період 2002-2003р. даним судом не розглядалась справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Заявник просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову про розірвання шлюбу відмовити. Розгляд заяви просить проводити у його відсутності на підставі наявних документів.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду. Крім того, представник відповідачки в судове засідання звернувся із заявого, згідно якої просить здійснювати розгляд заяви у їх відсутності, просить відмовити у задоволенні заяви.

У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено фактичні обставини справи.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року шлюб укладений 03 квітня 2003 року у Ралівській сільській раді Самбірського району Львівської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

Як встановлено судом, рішення у справі № 465/6244/17 прийнято, за позовом ОСОБА_1 в обґрунтування якого він зазначає, що 03 травня 2003 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 03 квітня 2003 року Ралівською сільською радою, Самбірського району, Львівської області зроблено запис за №10. В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинам, заявник стверджує, що йому стало відомо, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 27.06.1991р. укладено шлюб, який розірвано згідно виписки з рішення Самбірського районного суду Львівської області від 27.02.2003 №2-275. Однак, з відповіді на адвокатський запит, яка отримана 29.07.2021р. вбачається, що згідно обліково-статистичних даних суду у період 2002-2003р. даним судом не розглядалась справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У 2018 році ОСОБА_1 не оскаржував по суті рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року у справі № 465/6244/17. Проте, представник позивача ОСОБА_6 лише 19 квітня 2022 року звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20.04.2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Зазначені в даній ухвалі обставини в контексті ч. 4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають та мають приюдиційне значення. Відтак, Апеляційним судом встановлено наступне. Повний текст рішення складено 15 січня 2018 року. Апеляційна скарга подана лише 19 квітня 2022 року, тобто після спливу більше чотирьох років з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є позивачем у справі, його представник звертався із заявою (а.с. 22) про розгляд справи на підставі наявних документів та не заперечував проти проголошення заочного рішення. Окрім цього, 22 березня 2018 року представник позивача звертався із заявою про видачу копії рішення Франківського районного суду міста Львова від 15 січня 2018 року ( а.с. 32), 24 грудня 2019 року знайомився з матеріалами справи (а.с. 35). В подальшому, 01 жовтня 2020 року представник позивача звертався із заявою про перегляд рішення Франківського районного суду міста Львова від 15 січня 2018 року (а.с. 36), в задоволенні якої було відмовлено ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 08 червня 2021 року (а.с. 50). З наведеного вбачається те, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування справи в суді та про оскаржуване рішення, проте, не скористався своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений законодавством, хоча мав об`єктивну можливість це зробити.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається із рішення ЄСПЛ у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)) зазначено, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Відтак для скасування рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими обставинами та не могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення та не могли вплинути на висновки суду під час його ухвалення. Зазначене кореспондується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18, відповідно до якого Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №127/10129/17 від 22.01.2019 (пункт 27,28).

Відтак не можуть бути підставою для скасування рішення за нововиявленими обставинами посилання позивача на те, що йому стало відомо, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27.06.1991р. укладено шлюб, який розірвано згідно виписки з рішення Самбірського районного суду Львівської області від 27.02.2003 №2-275. Однак, з відповіді на адвокатський запит, яка отримана 29.07.2021р. вбачається, що згідно обліково-статистичних даних суду у період 2002-2003р. даним судом не розглядалась справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки ці обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України. А тому, суд приходить до переконання, що обставини, викладені ОСОБА_1 у заяві не є нововиявленими, а ґрунтуються на переоцінці доказів, яким вже судом, як першої так і апеляційної інстанцій, надано відповідну оцінку в наведених вище рішеннях. Крім того, зазначені ОСОБА_1 обставини були або могли бути відомі йому на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Як роз`яснено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Системний аналіз змісту зазначених норм закону свідчить, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин, як підстави для перегляду рішення суду, є одночасна наявність трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи.

Таким чином, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", п. 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

За таких обставин, суд доходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року, за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу необхідно відмовити. Оскільки обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової позовної вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст. 423 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 247, 259, 423-429 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року, за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду безпосередньо або через Франківський райони суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.