Провадження № 2/756/968/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і просить стягнути з останнього на свою користь борг у розмірі 6 000 000,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15 січня 2020 року він з відповідачем уклали договір позики, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в сумі 4 000 000,00 грн, які зобов`язувався повернути до 15 січня 2021 року.

15 квітня 2020 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики, відповідно до якої відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти до 15.08.2020.

15 липня 2020 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору позики, відповідно до якої збільшено суму позики до 8 000 000,00 грн та вказано, що відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти до 15.05.2021.

Станом на час звернення до суду відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, грошові кошти у повному обсязі не повернув у передбачений договором строк, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 6 000 000,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року відкрито позовне провадження за вищевказаним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі, якою також зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15 січня 2020 року позивач з відповідачем уклали договір позики, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в сумі 4 000 000,00 грн, які зобов`язувався повернути до 15 січня 2021 року.

15 квітня 2020 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики, відповідно до якої відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти до 15.08.2020.

15 липня 2020 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору позики, відповідно до якої збільшено суму позики до 8 000 000,00 грн та вказано, що відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти до 15.05.2021.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог вищенаведеної ст. 81 ЦПК України ОСОБА_2 не надав суду достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що отримані в позику кошти він повернув у повному обсязі. Також відповідач не спростував факту отримання від позивача 8 000 000,00 грн.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що станом на день розгляду справи відповідач свої вимоги за договором позики не виконав належним чином та не повернув у повному обсязі грошові кошти, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 6 000 000,00 грн, у зв`язку з чим суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказаний борг.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 11 350,00 грн.

На підставі викладеного, ст. 525, 526, 527 1046-1049 ЦК України, керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) борг у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Белоконна