Справа №760/3339/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Митрофанової А.О.,

при секретарі Костюк В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року включно в розмірі 19 422,84 грн, з яких: основний борг за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року: 16 632,99 грн; 3% річних від простроченої суми за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року: 725,10 грн; індекс інфляції за період з 01 лютого 2019 по 01 січня 2022 року: 2 064,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до рішення правління АТ ЖК «Київськбуд» №83/0/5-07 від 21 червня 2007 року та АВІЗО №373 від 09 грудня 2008 року житловий багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 переданий на баланс, обслуговування і експлуатацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова».

ОСОБА_1 , як вказано у позові, є власником квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку вказаного вище будинку від 18 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

У будинку, зокрема і в квартирі АДРЕСА_3 , позивачем безперебійно надавались та надаються житлово-комунальні послуги.

Відповідно до укладеного Договору № Я6 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 02 січня 2020 року ціна послуги з управління (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) становить: 7,91грн (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,83 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис витрат), що міститься у додатку 5 до договору; винагороду управителю в розмірі 1,08 гривень на місяць.

Враховуючи площу квартири АДРЕСА_3 , а саме 58,30 кв. м, - загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становить: в період з 01 січня 2020 року по 01 січня 2022 року - 461,20 грн в місяць.

Оскільки відповідач сплачує за житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, в неї утворилась заборгованість за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року в розмірі 16 632,99 грн.

Також, у позові зазначено, що позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року у розмірі 725,10 грн. та інфляційна складова боргу за цей же період у розмірі 2 064,75 грн.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2022 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Митрофанову А.О.

Ухвалою суду від 17 червня 2022 року позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» залишено без руху та останньому наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

18 серпня 2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків разом з клопотанням про витребування доказів.

Недоліки позовної заяви усунуті в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року відкрито провадження у справи, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін.

Учасникам справи було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу у тому числі копію позовної заяви з додатками.

Згідно з відомостями, які містяться в матеріалах справи, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками 07 листопада 2022 року.

Відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступне.

Як вбачається з наданої суду копії рішення правління Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» № 83/0/5-07 від 21 червня 2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» передано на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження будинок АДРЕСА_4 . Відповідно до Авізо № 373 від 09 грудня 2008 року Холдингова компанія «Київміськбуд» передає на баланс для зарахування в основні фонди : АДРЕСА_6 .

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності, видане Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 07 лютого 2008 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Також судом встановлено, що 02 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_2 (кв. НОМЕР_1), ОСОБА_3 (кв. НОМЕР_2), ОСОБА_4 (кв. НОМЕР_3), що діють на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 18 грудня 2019 року укладено договір №Я6 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (пункт 1 договору).

Пунктом 2 договору визначено, що список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються у додатку 1 до договору, що є невід`ємною його частиною. Загальні відомості про будинок зазначаються у додатку 2 до договору і є невід`ємною його частиною.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 договору кожен із співвласників зобов`язався оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною встановленими цим договором у строк не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до пункту 10 договору ціна послуги з управління (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) становить: 7,91 грн (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,83 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис витрат), що міститься у додатку 5 до договору; винагороду управителю в розмірі 1,08 гривень на місяць.

Враховуючи площу квартири АДРЕСА_2 , а саме 58,30 кв.м, загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становить в період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року - 421,74 грн на місяць, а з 01 січня 2020 року по 01 січня 2022 року - 461,20 грн. на місяць.

Згідно наданого суду розрахунку за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року заборгованість відповідача становить 16 632, 99 грн; нараховані за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року 3% річних від простроченої суми - 725, 10 грн та індекс інфляції за період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2022 року - 2 064,75 грн.

Зважаючи, що відповідачем наявна сума заборгованості за житлово-комунальні послуги не сплачена в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (Закону України від 09 листопада 2017 року №21890VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі по тексту - Закон України від 09 листопада 2017 року №2189-VIII) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтею 14 Закону України від 09 листопада 2017 року №2189-VIII передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

За змістом статей 626, 627, 628, 629,631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

За положеннями частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За змістом статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За визначеннями, які вживаються в цьому Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII та містяться в статті 1 Закону, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно положень частини1 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» 14 травня 2015 року№ 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають:

1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;

2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;

3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;

4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. (частина 2 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII).

Відповідно до положень статті 5 Закону України від 09 листопада 2017 року №21890VIII, до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі статтею 10 Закону України від 09 листопада 2017 року №21890VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 802/2021/16-а Верховний Суд зробив такий висновок: формування тарифів і їх затвердження це різні за своїм змістом поняття, при чому формування тарифів другої групи житлово-комунальних послуг здійснюється виключно відповідним підприємством, що надає послуги, а встановлення тарифів на такі послуги здійснюється органом місцевого самоврядування в межах його компетенції та у спосіб, визначений законом.

Як вже було зазначено судом, відповідно до пункту 10 договору ціна послуги з управління (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) становить: 7,91 грн (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,67 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис витрат), що міститься у додатку 5 до договору; винагороду управителю в розмірі 1,08 гривень на місяць.

Як вже було зазначено судом, враховуючи площу квартири АДРЕСА_2 , а саме 58,30 кв.м, , загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становить в період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року - 421,74 грн на місяць, а з 01 січня 2020 року по 01 січня 2022 року - 461,20 грн на місяць.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів надходження до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» від відповідача будь-яких претензій щодо наданих послуг. Відсутні у матеріалах справи й докази щодо будь-яких заперечень відповідача до умов договору, факту його укладення чи відмови від отримання послуг, що надає позивач.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач оспорювала будь-які рішення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та укладені договори.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт надання житлово-комунальних послуг за спірною адресою та наявність зобов`язань по сплаті вартості цих послуг у ОСОБА_1 перед позивачем.

Водночас, слід зауважити, що матеріали справи не містять й доказів щодо неналежного надання послуг позивачем, а також відсутності заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг.

Наведене в сукупності свідчить про те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання щодо оплати за житлово-комунальні послуги, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не здійснює платежі за житлово-комунальні послуги в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного та наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та, відповідно, про наявність правових підстав для їх задоволення.

Водночас, окрім стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, позивач просив суд стягнути з відповідача три проценти річних й індекс інфляції та надав відповідні розрахунки, згідно з якими нарахував три проценти річних у розмірі 725,10 грн та індекс інфляції у розмірі 2 064,75 грн за період прострочення сплати боргу з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, за положеннями статті 526 ЦК України.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Суд зазначає, що приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

Відтак, розраховані позивачем та перевірені судом суми нарахувань індексу інфляції та 3% річних підлягають стягненню,

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 481, 00 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 138, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року у розмірі 16 632,99 грн., три відсотки річних, нарахованих на суму боргу за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року в розмірі 725,10 грн. та індекс інфляції, нарахований на суму боргу за період з 01 лютого 23019 року по 01 січня 2022 року у розмірі 2 064,75 грн., а разом 19 422,84 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 84 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотири вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова», адреса: 03028, місто Київ, вулиця Саперно-Слобідська, будинок 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП не відомий.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Митрофанова