21.07.2022 Справа № 363/5025/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Тищенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради, треті особи Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області, Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Коломієць І.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вишгородської міської ради, треті особи Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області, Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , батько чоловіка позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на частку квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3 - дружина спадкодавця. У встановлений законом строк та порядок ОСОБА_3 звернулася до Вишгородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на частину вказаної квартири ОСОБА_3 не отримувала та не зареєструвала право власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , мати чоловіка позивача. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла сину, ОСОБА_4 , чоловіку позивача. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на частину квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_4 син спадкодавця та чоловік позивача. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , чоловік позивача. Оскільки ОСОБА_4 не встиг прийняти спадщину після смерті своєї матері, до позивача, на підставі ст. 1276 ЦК України, перейшло право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . У встановлений законом строк та порядок позивач звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену частку квартири позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують виділення частки, котра саме належить спадкодавцю. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належне йому майно в тому числі на частину квартири АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк та порядок позивач звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену частку квартири позивачу відмовлено, у зв`язку з невизначеною часткою в спільному праві власності на квартиру. З метою захисту своїх прав позивач звернулася до суду та просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та їх представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити із викладених у позові підстав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , батько чоловіка позивача, про що складено відповідний актовий запис № 66, місце реєстрації Відділ реєстрації актів громадського стану Вишгородської райдержадміністрації Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, у тому числі на частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 була дружиною померлого ОСОБА_2 .

З копії спадкової справи № 577 за 1997 р. заведеної Вишгородською районною державною нотаріальною конторою Київської області до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3 .

Крім того, до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_4 , син померлого, на користь дружини померлого ОСОБА_3 .

Інших спадкоємців померлого по справі не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 577 за 1997 р.

На частину спадкового майна, ОСОБА_3 отримала свідоцтва про право на спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_1 , остання не отримувала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що 29 грудня 2020 року складено відповідний актовий запис № 588, місце державної реєстрації Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

За життя, ОСОБА_3 , склала заповіт, згідно якого, все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона буде мати право за законом, заповіла своєму сину ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , про що 15 лютого 2021 року складено відповідний актовий запис № 3696, місце державної реєстрації Київський міський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 .

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 був сином померлої ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 позивач є дружиною померлого ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 не встиг прийняти спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , а тому до позивача, на підставі ст. 1276 ЦК України, перейшло право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (спадкова трансмісія).

У встановлений законом строк позивач звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області відкрита спадкова справа № 69/2021, заведена до майна померлої ОСОБА_3 .

На частину спадкового майна, ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири постановою державного нотаріуса від 27 жовтня 2021 року відмовлено, у зв`язку із відсутністю документів про виділення частки квартири, котра саме належить спадкодавцю.

Крім того, у встановлений законом строк позивач звернулися до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги.

Державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа № 212/2021, заведена до майна померлого ОСОБА_4 .

На частину спадкового майна, ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири постановою державного нотаріуса від 22 листопада 2021 року відмовлено, у зв`язку із відсутністю визначеної частки в спільному праві власності на квартиру.

Згідно довідки на нерухоме майно комунального підприємства «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2021 року № 931, право власності на об`єкт нерухомого майна (квартира), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у КП «Вишгородське БТІ» станом на 31.12.2012 р., зареєстровано у книзі № 20 під № 840 пр, за: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , документи, які підтверджують право власності: свідоцтво про право власності від 10.03.1994р., видане Вишгородською міською радою, згідно з розпорядженням № 83 від 21.04.1994р., частки 1/1, загальна площа 57,3 кв.м., житлова площа 34,3 кв.м. (раніше адреса: АДРЕСА_3 ).

Згідно свідоцтво про право власності від 10.03.1994 р., квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Загальна площа квартири 57,3 кв.м.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.

У разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 р.)

Відповідно до роз`яснень даних у п. 23 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом та заповітом позивач набула право власності на вказане спадкове майно, яке належало спадкодавцям, однак не визначеність часток у праві власності перешкоджає видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру.

Питання визначення часток цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач після смерті спадкодавців прийняла спадщину, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки не визначені частки у праві власності на квартиру, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім, як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості, а тому, заявлене позивачем право підлягає захистові, а пред`явлений позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1216-1220, 1223, 1226, 1261, 1268, 1276, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 200,263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради, треті особи Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області, Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_8 , орган, що видав 8029, дата видачі 20.01.2020 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: Вишгородська міська рада (, місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1).

Треті особи: Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області (місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Кургузова, будинок 13), Одинадцята київська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, 2 Д).

Суддя І.Ю. Котлярова