фСправа № 201/8200/15ц
Провадження № 6/201/120/2022
УХВАЛА

09 серпня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.

з секретарем судового засіданні Турбаївською М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року замінено первісного позивача (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2015 року у цивільній справі № 201/8200/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 липня 2022 року надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання у зазначеній цивільній справі з посиланням на те, що у зв`язку з укладанням договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виникла необхідність приймати матеріали кредитних справ, направляти повідомлення боржникам про відступлення права вимоги та звертатись до суду із заявою про заміну стягувача, тому правонаступник отримав виконавчий лист лише 28.06.2022. Оскільки дані обставини виникли не з вини заявника, останній просив поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В своїй заяві представник заявника також просить суд здійснити судовий розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали подання, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

В провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 201/8200/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2015 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 9224,12 грн., яка складається з тіла кредиту 5681,08 грн.; прострочене тіло кредиту 1199,05 грн.; заборгованість за відсотками 2343,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року замінено первісного позивача (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2015 року у цивільній справі № 201/8200/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №201/8200/15-ц, представник заявника посилається на те, що у зв`язку з укладанням договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виникла необхідність приймати матеріали кредитних справ, направляти повідомлення боржникам про відступлення права вимоги та звертатись до суду із заявою про заміну стягувача, тому правонаступник отримав виконавчий лист лише 28.06.2022.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно із ч. 1 ст.129Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обов`язковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як суб`єктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

В рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 (заява №60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 (заява №67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Враховуючи вищевикладене, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2015 року станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, підлягає до обов`язкового виконання, суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання є поважними, незалежними від стягувача та пропущений строк має бути поновлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 433 ЦПК України, п. 17.4Перехідних положень ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 201/8200/15-ц відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 9 224 гривні 12 копійок до виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Батманова