Справа № 703/31/22
УХВАЛА

06 січня 2022 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., одержавши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ про відсторонення від роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2021 року по день винесення судом рішення.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, встановленим статтею 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 4 наведеної статті до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з поданої позовної заяви ОСОБА_1 заявлено одну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку) та одну вимогу немайнового характеру (скасування наказу про відсторонення від роботи).

Позивачем долучено до матеріалів позову квитанцію від 05 січня 2022 року про сплату судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що ним сплачено судовий збір за позовну вимогу про скасування наказу. Він, також, вказав, що за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу він звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В постанові Верховного Суду від 21.12.2019 р. (справа №243/10489/17-ц ) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, вимога позивача про оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу не являється вимогою про стягнення заробітної плати, а отже на неї не поширюються положення п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

За правилами ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотока ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим суд враховує, що на момент пред`явлення даного позову встановити точну його ціну неможливо, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу стягується з дня незаконного звільнення по дату ухвалення судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за мінімальною ставкою, передбаченою п.п.1 п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», а саме - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 грн. 40 коп.

Визначаючи розмір судового збору, що має бути сплачений позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України та/або несплачено судовий збір, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку на усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Указані в ухвалі недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду документів, що підтверджують доплату 992 грн. 40 коп. судового збору за наступними платіжними реквізитами:

отримувач коштів - ГУК у Черк.обл./тгм.Сміла/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566;

банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

код банку отримувача (МФО) - 899998 ;

рахунок отримувача - UA0023753;

код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.Я. Биченко