Справа № 718/775/22
Провадження №2/718/216/22
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"13" травня 2022 р. м. Кіцмань Чернівецької області
Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Скорейко В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого просить визнати протиправним та скасувати рішення XVІІ сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання № 180/3 від 25.03.2022 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 » та стягнути судові витрати..
За змістом положень ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
У разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 2 ст. 123 ЗК України).
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186 ЗК України.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання. Законодавчі норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.
Конституційний Суд України у рішенні від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, п. «а», «б», «в», «г» ст. 12 ЗК України, п. 1 ч. ст. 17 КАС України вирішив, що:
- положення п. «а», «б», «в», «г» ст. 12 ЗК України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень;
- положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.
Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Тобто, якщо особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.
У цій справі позивачка звернулася до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Наявність існуючого речового права позивачки ОСОБА_1 чи третьої особи ОСОБА_2 або інших осіб на цю земельну ділянку судом не встановлено.
Водночас позивачка в своєму позові не порушує питання щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку, а заявляє вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкту владних повноважень, яке перешкоджає їй в отриманні бажаної земельної ділянки.
Зі змісту позовної заяви встановлено, що спір між сторонами стосується здійснення відповідачем своїх функції у сфері регулювання земельних відносин як суб`єктом владних повноважень. Такий спір виник в ході виконання рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Позивачка фактично оскаржує дії органу місцевого самоврядування, які виражені у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 . Проте, в результаті таких дій відповідача жодна особа не позбавляється і не набуває речового права, отже, відсутній і спір про таке право, а заявлені позовні вимоги стосуються здійснення суб`єктом владних повноважень своїх управлінських функцій, в зв`язку з чим справа належить до адміністративної юрисдикції.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.
При цьому суд виходить з того, що спори про підсудність не допускаються, проте дане положення не можна тлумачити на шкоду правилам юрисдикції та приймати до розгляду справу з порушенням таких правил на підставі відмови суду адміністративної юрисдикції відкрити провадження у справі.
За наведених обставин у відкритті провадження у справі слід відмовити.
Керуючись п.1 ч. 2 ст. 122, ст. 293 ЦПК України, -
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення.
Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіцманського

районного суду Василь Скорейко