РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/61/22

29 квітня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.01.2022 від бухгалтера по місцю своєї роботи, а саме Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради, вона дізналась про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021 № ВП №67436344 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 5743,15 грн., та отримала від останньої копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.12.2021.

З наданої копії постанови вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Бучанського РНОКО Грисюк О.В. № 93481 від 15.07.2021, про стягнення боргу на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 5743,15 грн.

Вважає здійснений приватним нотаріусом Грисюк О.В. виконавчий напис № 93481 від 15.07.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема 15.07.2021 приватним нотаріусом Грисюк О.В. вчинено оскаржуваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 93481, про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1102/8249ЕS5G3В12 від 26.12.2016, укладеним між нею із ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал».

При цьому в порушення вимог ст.ст. 516, 517 ЦК України її не було письмово повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. Тому за змістом ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Так згідно п. 1.2 Кредитного договору строк повернення кредиту 03.07.2018. Отже відповідачем пропущений 3-х річний строк позовної давності.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно виконавчого напису після завершення дії договору нараховуються відсотки.

Таким чином після 03.07.2018 відсотки не мали нараховуватися, однак згідно виконавчого напису їх нарахування тривало.

Крім того при вчиненні напису нотаріус не отримував від кредитора та від неї первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його повного або часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

При цьому заборгованість, про стягнення якої просив стягувач, не можна вважати безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені, який зроблено відповідачем одноособово без урахування її думки та позиції. Тобто виконавчий напис було вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до неї. У свою чергу відповідачем не було надано доказів на підтвердження факту існування безспірної заборгованості у неї перед відповідачем за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Також слід врахувати, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі N 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: зокрема, пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

При цьому з аналізу наявних у матеріалах справи доказів вбачаються підстави стверджувати, що вказаний договір нотаріально не посвідчувався.

Короткий зміст відзиву на позов:

15.02.2022 від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги, зазначені позивачем.

Так, позивач вказує на те, що нотаріус не вправі був вчиняти виконавчий наніс на оригіналі кредитного договору, оскільки, такий договір не був нотаріально посвідчення. Однак таке твердження не відповідає нормам закону, оскільки частина 2 Переліку документів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, зокрема - кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непоганення заборгованості.

Щодо безспірності заборгованості зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.

При цьому заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в повному обсязі.

Короткий зміст відзиву на позов:

Також 15.02.2022 від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» поступило письмове клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Клопотання мотивоване тим, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг).

Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості.

Однак заявлені позивачем витрати на правничу допомогу не визначені, чим не дотримано ст.ст. 133, 134 ЦПК України.

Крім того до позовної зави не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. Тому в суду відсутні підстави для стгяннення таких витрат з відповідача на користь позивача.

Просить відмовити позивачу у стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на правничу допомогу.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В. 15.07.2021, зареєстрований в реєстрі за № 93481, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1102/8249ЕS5G3B12 від 26.12.2016, укладеним між нею та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» за період з 23.12.2020 по 10.06.2021 включно на загальну суму 5093,15 грн., та 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином поштовим зв`язком.

Треті особи приватний нотаріус Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. в судове засідання також не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно належним чином поштовим зв`язком.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалами судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, та залучено по даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В., та приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра О.В.

Також ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 по даній справі вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, зареєстрованого у реєстрі № 93481, виданого 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 5743,15 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2022 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 26.12.2016 між та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір зі страхування життя позивальника № 1102/8249ЕS5G3B12, за умовами якої позивач отримав в кредит грошові кошти в сумі 3958,51 грн. на строк 18 платіжних періодів. Дата повернення кредиту 03.07.2018. Процентна ставка за користування кредитом 0,0001%. Комісія за обслуговання кредиту 119 грн., щомісячний платіж 320 грн., та інші умови (а.с. 11-12).

15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 93481, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 1102/8249ЕS5G3B12, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», за період з 23.12.2020 по 10.06.2021 включно на загальну суму 5093,15 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2997,91 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1769,65 грн.; строкова заборгованість за по несплаченим відсоткам за користування кредитом 325,59 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 650,00 грн. (а.с. 91).

На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем Кушніром О.В. винесено постанову від 08.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67436344 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 5743,15 грн. боргу (а.с. 13).

Також приватним виконавцем Кушніром О.В. винесено постанову від 15.12.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 9-10).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до п. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису викладено у Порядку вчинення нотаріальних дій (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до положень п.п. 1.1. п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до п.1.2 п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вище наведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, постанові Верховного суду від 17 вересня 2020 року у справі №759/6167/18.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 30 січня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17.

Представником відповідача дло матеріалів справи не додано оригінал нотаріально посвідченої угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал» (чи первісним стягувачем).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 дійшла висновку, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також з позовної заяви вбачається, що позивачу ОСОБА_1 жодної письмової вимоги про усунення порушень від ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» чи його правонаступників (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», ТОВ «ФК «Європейька Агенція з повернення боргів», та ТОВ «Вердик Капітал») надіслано не було. Вказана обставина відповідачем не спростована та не не надано відповідних доказів.

Таким чином вимога відповідача про стягнення з позивача заборгованості по кредитному договорі на час вчинення виконавчого напису не може вважатись безспірною, оскільки нотаріусом не було перевірено надіслання сятгувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень за кредитним договором і отримання її боржником, що унеможливило подання боржником нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Крім того згідно п. 1.2 Кредитного договору строк повернення кредиту зазначено 03.07.2018, а оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.07.2021. Отже відповідачем пропущений 3-х річний строк позовної давності, встановлений ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно виконавчого напису після завершення дії договору нараховуються відсотки.

Таким чином після 03.07.2018 відсотки не мали нараховуватися, однак згідно виконавчого напису їх нарахування тривало.

Таким чином нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно клопотання представника відповідача про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження зазначених витрат суд зазначає, що на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 1/2022 від 04.01.2022, та квитанцію № 01/2020 від 04.01.2022.

Згідно п. 4.1 вказаного договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду в розмірі 4000 грн. (1000 грн. за написання позовної заяви та 3000 грн. за представництво інтересів в суді).

Вказаний договір підписаний позивачем та адвокатом. Тобто сторони погодили зміст договору.

З квитанції № 01/2020 від 04.01.2022 вбачається, що позивачем сплачено 4000 грн. за написання позовної заяви та представництво інтересів в суді згідно умов договору про надання правової допогоми, що підтверджує понесення позивачем витрат за професійну правничу допомогу по даній справи. Тому в задоволенні клопотання представника відповідача про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду:

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Грисюк О.В. 15.07.2021, зареєстрований в реєстрі за № 93481, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1102/8249ЕS5G3B12 від 26.12.2016, укладеним між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» за період з 23.12.2020 по 10.06.2021 включно, на загальну суму 5093,15 грн., та 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема 1491,40 грн. сплаченого судового збору згідно квитанцій № 60252653 від 05.01.2022, та № 60398237 від 14.01.2022, та 4000 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу згідно квитанції № 01/2020 від 04.01.2022, а всього 5491,40 грн.

На підставі ст.ст. 18 ЦК України, Глави 14 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовільнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 15.07.2021, зареєстрований в реєстрі за № 93481, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1102/8249ЕS5G3B12 від 26.12.2016, укладеним між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» за період з 23.12.2020 по 10.06.2021 включно на загальну суму 5093,15 грн., та 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження юридичної особи: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) в користь ОСОБА_2 5491 грн. 40 коп. сплачених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053.

Третя особа: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, адреса місцезнаходження: вул. Чорновола, буд. 4, оф. 2, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 09.05.2022.