05.01.2022 Провадження №2/425/71/22
Справа №425/3373/21
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судового засідання Брудницька О.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,
ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення завданої відповідачем внаслідок тілесних ушкоджень моральну шкоду у розмірі 45 000 гривень.
Ухвалою від 17 листопада 2021 року провадження у справі було відкрито. Розглянути справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження, із проведенням судового засідання та викликом учасників справи. Для розгляду справи по суті, призначено відкрите судове засідання на 05 січня 2022 року, о 09 годині 30 хвилин.
В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач у поданій заяві просив розглянути справу без його участі, проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
Позиції учасників справи.
Позиція позивача полягала в тому, що вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 лютого 2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122 та частиною 2 статті 296 КК України, якими позивачу була завдана майнова шкода, яка була відшкодована відповідачем. Але окрім майнової шкоди, йому було завдано моральну шкоду, яка обумовлена тим, що відповідач завдав йому тілесні ушкодження легкої та середньої тяжкості, що спричинило фізичні та душевні страждання. І тому, він просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 45 000 гривень.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав.
Оцінка суду щодо фактів.
На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини:
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, якою змінений вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 лютого 2021 року встановлено, що 25 грудня 2019 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , маючи намір на вчинення хуліганських дій, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи незначний привід, знаходячись в районі будинку АДРЕСА_1 , за попередньою змовою вчинив хуліганські дії за таких обставин:
25 грудня 2019 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йшли повз будинок АДРЕСА_1 . В цей момент, до них підійшли ОСОБА_2 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження і безпричинно, усвідомлюючи, що таким чином виражають зневажливе ставлення до суспільства, ігноруючи елементарні правила та норми поведінки в суспільстві, почали їх ображати, висловлюватись на їх адресу грубою нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_2 наніс один удар ОСОБА_1 кулаком правої руки в область лоба праворуч. ОСОБА_1 намагався словесно припинити конфлікт і з`ясувати причину такого зневажливого та агресивного ставлення до нього, проте ОСОБА_2 , почав йти на нього, розмахуючи обома рукам перед собою, після чого до них підбігла особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, і вони, діючи умисно, бажаючи настання негативних наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, що характеризувались усвідомленим спонуканням зневажливого ставлення до громадського порядку, ігноруючи існуючи в суспільстві правила моральності, добропристойності, явно виражаючи своє негативне ставлення до ОСОБА_1 та бажаючи настання негативних для нього наслідків, з метою нанесення тілесних ушкоджень, почали наносити удари, при цьому нанесли спочатку три удари з голову, від яких він впав на землю. ОСОБА_2 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, здійснюючи свій злочинний намір направлений на публічне приниження та побиття ОСОБА_1 , з мотивів явної неповаги до суспільства, відкрито виражаючи неповагу, прагнучи протиставити себе суспільству, виявити грубу силу, почали наносити удари ногами по обличчю, голові, тілу ОСОБА_1 , при цьому нанесли не менше п`ятнадцяти ударів, в результаті чого нанесли потерпілому легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Також, 25 грудня 2019 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходилися в районі будинку АДРЕСА_1 , де побачили ОСОБА_1 , з яким в них раптово виникли особисті неприязні відносини. ОСОБА_2 , за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи незначний привід, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область лоба праворуч, після чого продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, нанесли не менше трьох ударів руками, від яких ОСОБА_1 впав на землю, після чого продовжили наносити удари руками і ногами по його голові і тілу, при цьому нанесли не менше п`ятнадцяти ударів, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній області справа, синця на нижньому віці лівого ока, з розповсюдженням на виличну (скулову) область, садна в середній третині носа, садна на нижньому віці правого ока; ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні гнійної хірургії Центра хірургічної допомоги КНП СМБЛ з діагнозом: післятравматична гематома з нагноєнням лівої щоки, які утворилися від контакту з тупим твердим предметом (предметами) та можуть відповідати строку та обставинам, викладеним ОСОБА_1 в ході судово-медичної експертизи (а.с. 6-8,9-11).
Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 лютого 2021 року, з урахуванням ухвали Луганського апеляційного суду набрав законної сили 22 червня 2021 року. Цим вироком ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 2 статті 296 КК України, згідно частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі. А згідно статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 /один/ рік із покладанням на нього обов`язків передбачених статтею 76 КК України (а.с. 6-8,9-11).

Майнова шкода завдана ОСОБА_1 кримінальним правопорушенням відшкодована повністю (а.с. 1-3,6-8).

Але 09 листопада 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом, яким просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 45 000 гривень (а.с. 1-3).

При цьому ОСОБА_5 обгрунтовує її наступним чином: після завданих йому тілесних ушкоджень легкої та середньої тяжкості, він пережив сильний емоційний стрес, фізичні страждання, які призвели до появи в нього негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, фіксованість на негативних переживаннях емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень, він не міг вести нормальний спосіб життя, переживав сильну фізичну біль під час одужання. Він й досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою відповідача, у нього розвиваються комплекси стосовно власного зовнішнього вигляду він хвилюється щодо своєї соціальної та трудової репутації внаслідок появи помітних шрамів на обличчі (а.с.1-3).

Оцінка суду правовідносин учасників спору.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини у сфері відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в яких позивач вважає себе потерпілою від злочину особою, якій заподіяно моральну шкоду через заподіяння тілесних ушкоджень його тілу, а він має право на її відшкодування грошовими коштами заподіювачем цієї шкоди.

Оцінка суду щодо права позивача.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому із наступних мотивів:

Відповідно до положень пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Зокрема, згідно з положеннями частини 1 статті 289 Цивільного кодексу України, будь-яка особа має право на особисту недоторканість, яке є її особистим немайновим правом, що забезпечує її природнє існування. А згідно з частиною 1 статті 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. При цьому, частина 1 статті 1168 ЦК України уточнює, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Також суд враховує, що за положеннями статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлені судом обставини, які не оспорив відповідач, вказують на те, що позивач дійсно отримав ушкодження свого тіла саме від відповідача, і протиправність таких ушкоджень встановлена вироком суду, що набрав законної сили; позивач навів перелік та глибину фізичних та душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача, який проти цього не заперечив; позивач визначив розмір грошових коштів, у якості відшкодування моральної шкоди, проти якого відповідач також не заперечив і суд не вважає розмір у сумі 45000 гривень таким, що суперечать вимогам розумності та справедливості з огляду на характер заподіяної відповідачем позивачу шкоди, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та глибини фізичних та душевних страждань позивача.

І тому суд вважає, що право позивача на отримання від відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яким відповідач порушив право позивача на особисту недоторканість, дійсно порушується відповідачем, і тому воно підлягає судовому захисту у повному обсязі.

Висновок суду по суті позову.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення 45 000 гривень, у якості відшкодування моральної шкоди, підлягають задоволенню повністю.

Оцінка суду щодо судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це та те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", а позов підлягає задоволенню, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 908 гривень.

Отже, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень - у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, на користь держави Україна.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст заочного рішення складено 06 січня 2022 року.

Суддя - Д.С. Коваленко