УХВАЛА

Справа № 495/3200/21

Номер провадження 2/495/650/2022

23 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському питання про прийняття зустрічної позовної заяви Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлої в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання дійсним спадкового договору та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання дійсним спадкового договору та визнання права власності на спадкове майно.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання дійсним спадкового договору та визнання права власності на спадкове майно, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

08.06.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання дійсним спадкового договору та визнання права власності на спадкове майно.

19.08.2021 року до суду від Білгород-Дністровської міської ради надійшов зустрічний позовом Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлої.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматичного розподілу справі №537 від 26.11.2021 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2021 року, на підставі рішення ВРП від 04.11.2021 року про відсторонення судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. від здійснення правосуддя до 04.01.2022 року, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання дійсним спадкового договору та визнання права власності на спадкове майно, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2021 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання дійсним спадкового договору та визнання права власності на спадкове майно, прийнята до свого провадження та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 року заява позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малофеєв Владислав Олексійович про виклик свідків у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання дійсним спадкового договору та визнання права власності на спадкове майно задоволена.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.09.2022 року підготовче судове засідання по справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, зустрічний позов, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими Главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених даним Кодексом.

Положеннями ст.189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Вирішуючи питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви суд приходить до наступного.

Згідно статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 766/12340/17.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 05.05.2021 року відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву - у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали.

Відзив на позовну заяву представником відповідача поданий 08.06.2021 року, зустрічна позовна заява до суду надійшла 19.08.2021 року.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Представник відповідача не звертався з клопотанням про продовження строку на подання зустрічного позову у передбачений строк.

Враховуючи, що представник відповідача пропустив встановлений ст.193 ЦПК України строк для подання зустрічної позовної заяви, з заявою про його поновлення до суду не звертався, суд вважає, що зустрічна позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду з первісним позовом та підлягає поверненню представнику відповідача.

При цьому, суд наголошує, що повернення зустрічного позову не обмежує право представника відповідача звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Відповідно до ст.353 ЦПК України ухвала про відмову у прийнятті зустрічного позову окремо від рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.193, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлої.

Зустрічну позовну заяву повернути Білгород-Дністровській міській раді та роз`яснити право звернутися до суду з цими позовними вимогами в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Анісімова Н.Д.