справа № 2-243/10
провадження № 6/361/197/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

при секретарі Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

установив:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» (далі - ТОВ «ФК «Форт») звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк на його правонаступника ТОВ «ФК «Форт».

На обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що 20 квітня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області внесено рішення у справі № 2-243/10, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 186 від 24 вересня 2007 року. На підставі даного рішення суду видано виконавчі документи та Броварським ВДВС у Броварському районі Київської області відповідно відкрито виконавчі провадження № 50374794 та № 50375038.

28 травня 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір відступлення права вимоги № 41448, а 05 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт» укладено договір відступлення прав вимоги № б/н, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі і за кредитним договором від 24 вересня 2007 року № 186, укладеним з ОСОБА_1 .

Представник заявника у судове засідання не з`явився, у заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до частини третьої ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріли справи, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20 квітня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області винесено рішення у справі № 2-243/10, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 186 від 24 вересня 2007 року.

04 березня 2016 року Броварським ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавчі провадження № 50374794 та № 50375038.

28 травня 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір відступлення права вимоги № 41448, а 05 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт» укладено договір відступлення прав вимоги № б/н, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі і за кредитним договором від 24 вересня 2007 року № 186, укладеним з ОСОБА_1 .

Згідно із Реєстру договорів, що є Додатком № 1 до Договору відступлення права вимоги від 28 травня 2019 року № 41448 ТОВ «ФК «Форт» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 вересня 2007 року № 186.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі № 643/4902/14 та.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», пункт 40).

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «ВіЕйБі Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Форт» за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 , у зв`язку із доведенням факту відступлення кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання рішення суду.

Враховуючи викладене вище та керуючись статтями 512, 514 ЦК України, статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 260, 261, 353, 442 ЦПК України,

вирішив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Провести заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-243/10 (провадження № 2-243/10) у справі за позовом відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінити стягувана Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, 2, 102-Б).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановления.

Учасник справи у разі постановления ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський