Справа № 456/1638/21 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/4630/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Ждан К.О.

з участю представника відповідача Галушко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватної агрофірми «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Мидзка Р.В. подав до суду позовну заяву, в якій просить: розірвати договір оренди землі б/н від 01 лютого 2019 року на земельну ділянку площею 0,7402 га, кадастровий номер :05:000:0691, укладений між Приватною агрофірмою «Батько і Син» та ОСОБА_3 , право користування за якою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 32787495; розірвати договір оренди землі б/н від 01 лютого 2019 року на земельну ділянку площею 0,3244 га, кадастровий номер :05:000:0919, укладений між Приватною агрофірмою «Батько і Син» та ОСОБА_3 , право користування за якою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 32787528; розірвати договір оренди землі б/н від 01 лютого 2019 року на земельну ділянку площею 0,4131 га, кадастровий номер :07:000:1023, укладений між Приватною агрофірмою «Батько і Син» та ОСОБА_3 , право користування за якою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 32787411, поклавши судові витрати на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликався на те, що ОСОБА_3 є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 0,7402 га, 0,3244 га та 0,4131 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області. В лютому 2019 року він уклав з Приватною агрофірмою «Батько і Син» три договори оренди землі на вище вказані земельні ділянки. Зазначає, що підписання текстів договорів відбувалося в односторонньому порядку, тобто лише зі сторони позивача. Відповідач запропонував для підписання власну редакцію договорів. У момент зустрічі представник орендаря договір не підписував, зазначав, що підписувати договір буде керівник підприємства, пообіцяв підписати його в офісі підприємства, завірити печаткою підприємства та невдовзі передати примірники власнику. Право користування вищевказаними земельними ділянками за ПАФ «Батько та Син» зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 07.08.2019 за номерами 32787495, 32787528 та 32787411. На той час земельні ділянки вже перебували у фактичному користуванні відповідача, були оброблені та засіяні. Восени орендар зібрав урожай. Орендну плату за користування земельними ділянками орендар виплатив у 2019 році в натуральній формі у вигляді пшениці частково, тобто половину від необхідного розміру. У 2020 році орендар знову засіяв земельні ділянки, обробив такі та зібрав врожай, який реалізував, отримавши при цьому дохід, однак орендну плату до 31.12.2020 не виплатив взагалі. Позивач намагався домовитися з відповідачем про зустріч, просив сплатити борг, однак керівник підприємства уникає зустрічі, борг не сплачує, примірники договорів оренди землі не надає. Зазначені обставини свідчать про недобросовісність поведінки та дії відповідача, вказують на його непорядність та безвідповідальність. Відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку за користування земельними ділянками, не сплатив на користь позивача орендну плату за 2019 та 2020 роки відповідно до умов договорів, що є істотним порушенням їх умов. Відтак несплату орендної плати відповідачем на користь позивача за цих умов можна вважати систематичною, що є істотним порушенням зобов`язань відповідача за договорами оренди землі та підставою для їх розірвання в судовому порядку. ОСОБА_4 як власник землі та орендодавець за договорами оренди землі очікував на добросовісне виконання відповідачем своїх зобов`язань за цими договорами та, як наслідок, очікував скористатися результатами виконання таких зобов`язань - витратити отримані кошти на власну користь. Однак цього не трапилося, що становить собою порушення його прав та інтересів. За таких умов позивач змушений захищати свої порушені права та вживати заходів щодо запобігання порушенню таких прав у майбутньому, тому звертається до суду з позовом про розірвання договорів оренди землі.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року відмовлено в позові ОСОБА_3 до Приватної агрофірми «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі.

Рішення суду 28 грудня 2021 року оскаржив ОСОБА_2 , представник ОСОБА_3 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу на наявність виправлень в відомостях представлених відповідачем в підтвердження здійснення орендної плати за 2019 рік. Звертає увагу на необхідність дослідження у сукупності з наявними в матеріалах справи доказами, податкової звітності з метою з`ясування реальності господарських операцій за договорами. Зазначає, що Приватна агрофірма «Батько і Син» сплатили податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із орендної плати, виплаченої у селі Великі Дідушичі за 2019 рік лише 21 липня 2021 року, в процесі розгляду справи. Відповідач, як податковий агент, повинен був подати декларацію зі сплати податку з доходу фізичних осіб - орендодавців, за 2019 рік до 9 лютого 2020 року та сплатити податок за власників землі до 20 лютого 2020 року. Зазначає, що суд поклав в основу рішення доказ, який містить значні недоліки, складений із грубими порушеннями законодавства, які дають підстави вважати його неналежним. Також звертає увагу на відсутність в відомостях про видачу орендної плати власникам земельних ділянок дати її складання, що унеможливлює встановлення дійсної дати видачі паїв їх власникам, відсутнє зазначення місця складення відомості, не зазначено ким здійснювалася видача оренди власникам паїв. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 20000 грн.

09 червня 2022 року від адвоката Галушко О.І., представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Звертає увагу на необгрунтованість доводів апеляційної скарги. Звертає увагу на визнання з сторони позивача факту сплати частини орендної плати в 2019 році та здійснення відповідачем господарської діяльності. Зазначає, що несвоєчасне виконання відповідачем податкових зобов`язань не є підставою вважати, що ним не вчиняються господарські операції щодо оплати орендної плати позивачу. Наявна в матеріалах справи відомість містить всю необхідну інформацію, що дає змогу встановити виконання відповідачем перед позивачем свої зобов`язань по виплаті орендної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову про розірвання договорів оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що ПАФ «Батько і Син» виконала свої зобов`язання щодо сплати орендної плати ОСОБА_3 за 2019 рік, позивачем, у свою чергу, не доведено систематичну (послідовно неодноразову, тобто за 2019 рік та 2020 рік) несплату такої орендарем орендодавцю, яка відповідно до норм ст.141 Земельного кодексу України є обов`язковою підставою для розірвання договору оренди землі.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.04.2021 ОСОБА_3 є власником земельних ділянок: площею 0,7402 га, кадастровий номер :05:000:0691 (номер запису в державному реєстрі прав 32787493), площею 0,3244 га, кадастровий номер :05:000:0919 (номер запису в державному реєстрі прав 32787523) та площею 0,4131 га, кадастровий номер :07:000:1023 (номер запису в державному реєстрі прав 32787403). Цільове призначення ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, такі знаходиться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області; право оренди земельних ділянок належить ПАФ «Батько і Син», дата державної реєстрації права у державному реєстрі прав 07.08.2019 /а.с. 11 на звороті, 12-14/.

Судом встановлено та підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.01.2021, що земельні ділянки: площею 0,7402 га, кадастровий номер :05:000:0691, площею 0,3244 га, кадастровий номер :05:000:0919, та площею 0,4131 га, кадастровий номер :07:000:1023, перебувають на праві оренди у ПАФ «Батько і Син», строк дії договору оренди 15 років, номер запису про право 32787495, 32787528 та 32787411 /а.с. 10 на звороті, 11 /.

Сторонами визнається, що між ними існують правовідносини з приводу оренди земельних ділянок, а саме: площею 0,7402 га, кадастровий номер :05:000:0691, площею 0,3244 га, кадастровий номер :05:000:0919 та площею 0,4131 га, кадастровий номер :07:000:1023.

Так, відповідно до договору оренди землі б/н від 01.02.2019, укладеного між ПАФ «Батько і Син» (надалі - орендар) та ОСОБА_3 (надалі - орендодавець), орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0691, загальною площею 0,7402 га строком на 15 років до 2034 року, але у будь-якому разі строк цього договору закінчується не раніше завершення збирання врожаю, сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії цього договору /а.с. 71/.

Пунктом 5 вказаного договору встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 8882,40 грн.

Згідно з п. 8 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у рік, у тому числі 1065,88 грн у грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься у натуральній формі, ціна встановлюється на рівні ціни, за якою орендар продає аналогічну продукцію третім особам.

Згідно з п. 10 договору орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Відповідно до акту приймання передачі об`єкту оренди (земельної ділянки), підписаного сторонами договору 01.02.2019, вказана земельна ділянка була передана у користування ПАФ «Батько і Син» /а.с. 72/.

Також відповідно до договору оренди землі б/н від 01.02.2019, укладеного між ПАФ «Батько і Син» (надалі - орендар) та ОСОБА_3 (надалі - орендодавець), орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0919, загальною площею 0,3244 га строком на 15 років до 2034 року, але у будь-якому разі строк цього договору закінчується не раніше завершення збирання врожаю, сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії цього договору /а.с. 73/.

Пунктом 5 вказаного договору встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 3892,80 грн.

Згідно з п. 8 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у рік, у тому числі 467,13 грн у грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься у натуральній формі, ціна встановлюється на рівні ціни, за якою орендар продає аналогічну продукцію третім особам.

Згідно з п. 10 договору орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Відповідно до акту приймання передачі об`єкту оренди (земельної ділянки), підписаного сторонами договору 01.02.2019, вказана земельна ділянка була передана у користування ПАФ «Батько і Син» /а.с. 74/.

Крім цього, відповідно до договору оренди землі б/н від 01.02.2019, укладеного між ПАФ «Батько і Син» (надалі - орендар) та ОСОБА_3 (надалі - орендодавець), орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :07:000:1023, загальною площею 0,4131 га строком на 15 років до 2034 року, але у будь-якому разі строк цього договору закінчується не раніше завершення збирання врожаю, сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії цього договору /а.с. 75/.

Пунктом 5 вказаного договору встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 4957,20 грн.

Згідно з п. 8 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у рік, у тому числі 594,86 грн у грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься у натуральній формі, ціна встановлюється на рівні ціни, за якою орендар продає аналогічну продукцію третім особам.

Згідно з п. 10 договору орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Відповідно до акту приймання передачі об`єкту оренди (земельної ділянки), підписаного сторонами договору 01.02.2019, вказана земельна ділянка була передана у користування ПАФ «Батько і Син» /а.с. 76/.

З відомості ПАФ «Батько і Син» на видачу орендної плати с. Великі Дідушичі (по договорах оренди) за 2019 рік судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав орендну плату в розмірі 200 кг кукурудзи, 1580 гривень. Запис під порядковим номером 51 /а.с. 77-79, 138/.

Відповідно до видаткової накладної № 119 від 27.11.2019 ПАФ «Батько і син» продаж продукції третім особам (ТОВ «Тріо-Агрохім») здійснювала за наступними цінами: кукурудза -1 т за 3900,00 грн. /а.с. 80/.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельного кодексу України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Зазначений правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 527/570/17-ц (провадження № 61-34296св18).

У Постанові Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі №704/1559/15-ц суд зазначив: «У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі 912/1385/17 (провадження №12-201гс18) міститься висновок, про те що:«враховуючи,що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 65 1ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає».

Одночасно у постанові від 19.03.2019 року у справі №371/628/18, Верховний Суд підкреслив, що одноразова несплата орендної плати, передбаченої договором, не є підставою для розірвання договору оренди землі.

Відповідно до п. 5 Договору оренди земельної ділянки площею 0,7402 га нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 8882,40 гривень.

Згідно з п. 8 Договору оренди земельної ділянки площею 0,7402 га орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 1065,88 гривень в грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою Орендар продає аналогічну продукцію третім особам.

Пунктом 10 Договору оренди земельної ділянки площею 0,7402 га встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 5 Договору оренди земельної ділянки площею 0,3244 га нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 3892,80 гривень

Згідно з п. 8 Договору оренди земельної ділянки площею 0,3244 га орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 467,13 гривень в грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції оновлюється на рівні ціни, за якою Орендар продає аналогічну продукцію третім особам.

Пунктом 10 Договору оренди земельної ділянки площею 0,3244 га встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 5 Договору оренди земельної ділянки площею 0,4131 га нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 4957,20 гривень

Згідно з п. 8 Договору оренди земельної ділянки площею 0,4131 га орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 594,86 гривень в грошовій формі або в натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції оновлюється на рівні ціни, за якою Орендар продає аналогічну продукцію третім особам.

Пунктом 10 Договору оренди земельної ділянки площею 0,4131 га встановлено, що орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Пунктом 35 договорів оренди землі від 01.02.2019 передбачено, що дія договору припиняється у наступних випадках: 1. Закінчення строку, на який його було укладено; 2. Придбання орендарем земельної ділянки у власність; 3. Викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; 4. Ліквідації юридичної особи - орендаря.

Згідно з п.36 вказаних договорів, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Як вбачається з договорів оренди землі

орендна плата за користування земельною ділянкою 0,7402 га. за 2019 рік складає 977,06 грн., а за 2020 рік складає 1065,88 грн.;

орендна плата за користування земельною ділянкою 0,3244 га. за 2019 рік складає 428,21 грн., а за 2020 рік складає 467,13 грн.,

орендна плата за користування земельною ділянкою 0,4131 га. за 2019 рік складає 545,29 грн., а за 2020 рік складає 594,86 грн.,

тобто сукупно ПАФ «Батько і син» зобов`язаний був сплатити позивачу ОСОБА_3 орендну плату за 2019 рік у розмірі 1950,56 грн. та за 2020 рік - 2127,87 грн.

Сплата орендної плата відбувалась в грошовій формі та натуральній формі, про що вносились записи у відомість ПАФ «Батько і Син» на видачу орендної плати с. Великі Дідушичі (по договорах оренди) за 2019 рік. Сплата орендної плати відбувалася за місцем проживання позивача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ПАФ «Батько і син» належним чином виконувало зобов`язання з виплати орендної плати, сплачуючи її у передбачені договором строки.

Наведене підтверджується відомостями ПАФ «Батько і Син» на видачу орендної плати с. Великі Дідушичі (по договорах оренди) за 2019 рік, згідно яких, ОСОБА_3 отримав орендну плату в розмірі 1580 грн. та 200 кг кукурудзи (еквівалентно 780 грн.), яким суд надав належну правову оцінку та справжність підпису у яких позивачем не спростовано.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що несвоєчасне виконання відповідачем своїх податкових зобов`язань свідчить про невиплату орендної плати, оскільки належність чи неналежність виконання відповідачем своїх податкових зобов`язань не є предметом спору та не може мати вирішальне значення при вирішенні справи. Основний документ, що підтверджує виплату позивачу орендної плати є відомість на виплату орендної плати, копія якої була долучена до матеріалів справи, а оригінал якої був досліджений у судовому засіданні під час дослідження доказів у справі. Крім того, представник позивача визнав той факт, що у 2019 році орендна плата на його виплачувалась.

Також не можуть братися до уваги покликання апелянта на те, що суд в основу рішення поклав доказ, який містить значні недоліки, складений з порушенням законодавства, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням наведеного, з Відомості на виплату орендної плати можливо чітко встановити, яка саме господарська операція мала місце та учасники господарської операції. Наявність на відомості печатки ПП ПАФ «Батько і Син» свідчить про те, що така відомість є саме документом ПАФ «Батько і Син», оскільки відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у відповідних правовідносинах.

Як доказ сплати орендної плати ПАФ «Батько і Син» надав відомість за 2019 рік. Відповідно до п. 10 Договору оренди, орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 30 грудня за весь рік оренди земельної ділянки. Дані обставини свідчать, про те, що орендна плата була сплачена саме в 2019 році, що відповідає Договору оренди земельної ділянки.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк