Справа № 515/226/22
Провадження № 2/515/501/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Давиденка К.В. зверну- вся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий буди- нок та земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_2 , яка за життя вчинила заповіт на його ім`я, яким заповіла йому належну їй земельну ділянку площею 4,69 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 036396, ви- даним 30.01.2004 р., та житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_1 з приналежною земельною ділянкою. На підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 24.06.2015 року у справі № 515/1015/15-ц він успадкував належну спад- кодавцю земельну ділянку площею 4,69 га, але житловий будинок та земельну ділянку одразу не переоформив через брак коштів. Зазначений житловий будинок та присадибну земельну ділянку він має право успадкувати після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом відповідно до ст. ст.1232, 1233 ЦК України. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок нотаріусом йому відмовлено у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів, що посвідчують право влас- ності померлого на зазначене майно та рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх май- нових прав. Зазначений будинок спадкодавець побудувала самостійно, але за життя не встигла за- реєструвати у державному реєстрі речових прав своє право власності. Рішенням Татарбунарської районної ради депутатів трудящих № 154 від 09.04.1976 р. спадкодавцю була виділена земельна ділянка на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 об- ласті. Також спадкодавець отримала акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію інди- відуального домоволодіння, згідно якого будівництво почалось у травні 1976 року та закінчилось у квітні 1979 році. Напевно зазначений акт спадкодавець і вважала кінцевим документом, що під- тверджує право власності. Щодо присадибної земельної ділянки, про яку іде мова у заповіті, то правовстановлюючий документ він не знайшов, звернувся до Татарбунарського відділу Держгео- кадастру та отримав копію другого примірника державного акту, згідно якого, за життя спадкода- вець отримала у власність земельну ділянку площею 0,0854 га., що розташована за адресою, АДРЕСА_1 , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 481320, виданого Татарбунарською міською радою 31.12.2010 р. на ім`я ОСОБА_2 .. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок та присадибну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.35).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у його відсутність (а. с.32).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно копії заповіту від 25.07.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Монастирліу О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1031 (а.с.7), ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпоря- дження, яким заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну їй земельну ділянку пло- щею 4,69 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 03 6396, виданим 30.01.2004 р., яка розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області, та житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , з приналежною до нього земельною ділянкою.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8) підтверджується, що ОСОБА_2 по- мерла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області віфд 24.06.2015 р. у цивільній сп- раві № 515/1015/15-ц (копія на а.с.9) за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділян- ку площею 4,69 га, розташовану на території Татарбунарської міської ради, згідно державного ак- та на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 036396, виданого Татарбунарською рай- держадміністрацією Одеської області 30.01.2004 р., яка залишилась після смерті ОСОБА_2 ..

З копії акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодін- ня та плану до нього, вбачається що ОСОБА_2 прийнято будівництво по АДРЕСА_1 , яке почалось в травні 1976 року та закінчилось квітні 1979 року та планом до ньо го (а.с.10-11).

Як вбачається з копії виписки з рішення виконкому Татарбунарської районної ради депутатів трудящих смт Татарбунари № 154 від 09.04.1976 р. (а.с.12), ОСОБА_2 було видано дозвіл на будівництво житлового будинку з надвірними спорудами на ділянці АДРЕСА_2 .

З копії технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» станом на 28. 10.2021 р. (а.с.15-17), слідує, що ОСОБА_1 замовлено технічну документацію на будинок сади- бного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 81172 грн., що видно із звіту про незалежну ринкову вартість житлового будинку загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Імперіал-77 7» від 09.02.2022 р. на замовлення ОСОБА_1 (а.с.18-19).

Копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 481320 підтверд- жується, що ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Татарбунарської міської ради від 14.08.1997 р. № 380 зі змінами згідно РС № 616-V від15.10.2009 р. була власником земельної ділянки площею 0,0854 га у межах згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жит- лового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного ко- ристування землею, договорів оренди землі за № 78 (а.с.20).

Вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки загальною площею 854,00 кв.м., кадастровий номер :02:005:0187, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарсь- ких будівель і споруд (присадибна ділянка) станом на 16.02.2022 р. складає 25345,02 грн., що вид- но з довідки про оціночну вартість обєкта нерухомості (а.с.21-23).

Відмова нотаріуса (а.с.24) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (спадкова справа № 107/2015 від 2015 р.) з причини ненадання правовстановлюючого документу на успадковане майно житловий будинок.

В газеті «Татарбунарський вісник» № 11 за 31.03.2022 р. містилась об`ява про втрату державно- го акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 481320, виданого Татарбунарською міською радою 31.12.2010 р. на ім`я ОСОБА_2 , який слід вважати недійсним (а.с.36).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізи- чної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а та- кож інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втра- ти ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, а також те, що житловий будинок по АДРЕСА_3 належав спадкодавцю ОСОБА_2 , однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю право- встановлюючих документів на спадкове майно.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначене спадкове майно, що залиши- лося після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1233, 1235, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок та

земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , пра- во власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , пра- во власності на земельну ділянку площею 0,0854 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 481320, виданого Татарбунарською міською ра- дою 31.12.2010 р. на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.