Провадження № 2-о/643/113/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Сілаєвої Е.О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : ОСОБА_2 про встановлення факту ,що має юридичне значення , суд,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою та просить суд встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2013 року до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою проживання спадкодавиці ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . В тому числі і на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті спадкодавці, ОСОБА_3 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування заявалених вимог , заявниця зазначила , що її мати, ОСОБА_4 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з її батьком, ОСОБА_5 , з 2003 по 2004 роки. У шлюбі мала прізвище ОСОБА_6 . Батько заявниці ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Мати ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , мала двох синів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 був зареєстрований разом з нею у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_7 на праві власності за договором купівлі-продажу, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 06.04.2000 року за реєстровим №12-462, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі д.809-177 запис № 204.

У 2008 році ОСОБА_2 в зв`язку з виїздом з України до Іспанії склав заяву від 30 жовтня 2008 року, із нотаріальнім завіренням його власноручного підпису та встановленням особи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.В., зареєстровано в реєстрі за №5086 . У зазначеній заяві ОСОБА_2 не заперечував, щоб мати заявниці , ОСОБА_8 була призначена опікуном його матері ОСОБА_3 , у зв`язку з її захворюванням.

ОСОБА_3 у 2011 році отримала тимчасову довідку на постійне проживання в Україні після переїзду з Грузії.

ОСОБА_3 проживала в м. Києві у своїй квартирі, мати заявниці періодично навідувала її задля того, щоб допомагати їй підтримувати чистоту та порядок в її оселі, купувати та приносити продукти, ліки та інші необхідні їй речі, оформляти необхідні документи, в тому числі довідку на постійне проживання в Україні, вирішувати різні побутові проблеми, в тому числі щодо ремонту сантехнічних та електричних мереж та приладів, узгодження різних питань з ЖЕКом, підтримувати та допомагати їй під час лікування та звичайно ж, задля повсякденного спілкування.

З 2011 року захворювання почало щвидко прогресувати, з 2013 року вона потребувала постійного догляду. Тому у серпні 2013 мати заявниці перевезла її до свого будинку у м. Харків, де проживали у тому числі і заявниця, ОСОБА_1 , онука Сумки 0.І.

Мати заявниці зі своєю свекрухою завжди були у добрих стосунках, після смерті батька заявниці та її сина, ОСОБА_5 , продовжували не тільки спілкуватись, але і піклувались одне про одного в міру можливостей. Тому, коли виникла необхідність постійного догляду свекрухи, мати заявниці без сумнівів запропонувала їй переїхати на що отримала згоду , тим більще, що у неї нікого з рідних не було, окрім заявниці та її матері, доглядати за нею було нікому.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла , місце смерті у свідоцтві про смерть зазначено місто Харків.

Похована ОСОБА_3 на цвинтарі в м. Бровари, Київської області, поряд із своїм сином, ОСОБА_5 . Похованням займалась мати та дідусь заявниці - ОСОБА_9 . Усі витрати на поховання здійснювала мати заявниці .

За весь час з листопада 2008 року її син, ОСОБА_2 , жодного разу не з`являвся за місцем реєстрації у м. Києві, а також не з`являвся у м.Харків за місцем проживання сім`ї заявника та місцем перебування його матері до її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 знав про те, що його мати померла, однак не приїхав на її похорон або пізніше і взагалі жодним чином не цікавився життям своєї матері або племінниці, ніякої допомоги (грошових коштів або ліків) для лікування або догляду за його матір`ю не надавав ані на ім`я матері, ані на ім`я матері заявниці . Більш того. ОСОБА_2 майже не спілкувався зі своєю матір`ю, не надсилав їй листів.

ОСОБА_2 тільки поклав на матір заявниці обов`язок опікуватися його хворою матір`ю без несення будь-яких витрат, чи матеріальних, чи звичайної допомоги з догляду за хворою людиною.

На даний час заявниця, ОСОБА_1 , є власником 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлої бабусі.

На іншу частину зазначеної квартири не може оформити право власності, в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, хоча фактично там ніколи не проживав, адже увесь час проживав за кордоном.

ОСОБА_2 з моменту відкриття спадщини, тобто з моменту смерті матері, не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Безпосередньо квартирою він не цікавиться, ніколи з моменту виїзду за межі України, він не оплачував житлово- комунальні послуги у квартирі, де зареєстрований, не надавав ніяких довіреностей на право представляти його інтереси у будь-яких організаціях з питань обслуговування квартири, оплати житлово-комунальних послуг або з інщих питань, що стосуються зазначеної квартири.

Більш того, ОСОБА_2 ніколи не проживав разом зі спадкодавцем його матір`ю. ОСОБА_3 , за адресою її перебування на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою; АДРЕСА_1 .

З метою оформлення спадщини вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій спадкодавиці, але отримала відмову в його видачі.

В зв`язку з вищевикладеним та неможливістю підтвердити іншим чином факт проживання заявника та її матері разом з ОСОБА_10 на момент її смерті, а також непроживання ОСОБА_2 з нею однією сім`єю як за адресою їх реєстрації у м. Києві, а також у м. Харкові з серпня 2013 року по дату її смерті, вимушена звернутись до суду для встановлення зазначених фактів, що мають юридичне значення для подальшого вирішення питання про спадкування.

Представник заявника- адвокат Заруцький Р.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в заяві, просить заявлені вимоги задовольнити

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2013 року до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою проживання спадкодавиці ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , в тому числі і на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті спадкодавці, ОСОБА_3 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 .

Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши надані заявником письмові докази, суд приходить до наступного.

За змістом ст.3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповіднодо цьогоКодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , мала двох синів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мати заявниці ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з її батьком , ОСОБА_5 , з 2003 по 2004 роки.

ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 15.10.2014 року Відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві , актовий запис № 989 .

ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 був зареєстрований разом з нею у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_7 на праві власності за договором купівлі-продажу, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 06.04.2000 року за реєстровим №12-462, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі д.809-177 запис № 204.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 17.07.2014 року Відділом ДРАЦС по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ,актовий запис № 10188.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , належність цієї квартири на праві власності ОСОБА_3 підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 06.04.2000 року за реєстровим №12-462, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі д.809-177 запис № 204.

Встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є онукою ОСОБА_3 , що що підтверджується копією свідоцтва про її народження НОМЕР_3 , виданого 27.03.2004 року Відділом РАЦС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 654, копією свідоцтва про народження її батька - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_4 , виданого 04.12.1974 року Відділом ЗАГС Апшеронського району м.Хурдалана ,Азерб.РСР, копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 15.10.2014 року Відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 989 .

На даний час , ОСОБА_1 , є власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлої бабусі.

Встановлено, що з метою оформлення спадщини вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій спадкодавиці, але отримала відмову в його видачі.

Нотаріус своїм листом №1979/02-14 від 05.08.2020 року відмовив заявнику, яка діяла від імені своєї доньки - ОСОБА_1 , в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої бабусі на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 через те, що спадкоємцем на частку майна померлої є ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, про що свідчить довідка ЖРЕО №1554 від 03.10.2014 року. Згідно частини 3.22, пункту 3, Глави 10, Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути довідка органу реєстрації місця проживання про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання заявника ОСОБА_13 серпня 2013 року до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується : актом про проживання від 06.09.2021 року, копією заяви ОСОБА_3 про госпіталізацію в ХМ КБЛ № 17 , копією направлення КП ХМКЛ № 1 ОСОБА_3 в яких зазначено адресу проживання : АДРЕСА_1 , копією довідки КЗОЗ «ХМБЛ № 17 » від 17.07.2014 року № 350 про причину смерті ОСОБА_3 , знаходженням у заявника на руках свідоцтва про смерть бабусі , усіх правовстановлюючих документів , показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Факт постійного не проживання ОСОБА_2 за адресою проживання спадкодавиці ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , в тому числі і на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на момент смерті спадкодавці, ОСОБА_3 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 підтверджується : актом про не проживання від 06.09.2021 року, знаходженням у заявника на руках свідоцтва про смерть бабусі , усіх правовстановлюючих документів , показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 3 статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім*єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами та показами свідків, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту підлягає задоволенню у повному обсязі оскільки від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту ,що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2013 року до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою проживання спадкодавиці ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . В тому числі і на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті спадкодавці, ОСОБА_3 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повнерішення суду не були вручені у день його проголошення або складення,має правона поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м.Харкова.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Майстренко О.М.