УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

Єд. унік. № 243/2208/22

Провадження № 2/243/1313/2022

12 травня 2022 року м.Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Н.О.Дюміна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд поновити її на роботі на державній службі на посаді косультанта суду в Слов`янському міськрайонному суді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.12.2021.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Пунктом 1, 2, ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.04.2018 в справі № 676/3596/16-а зазначила, що при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та / або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи.

За ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

За змістом контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 SARS-CoV-2 від 03.06.2020, укладеного Слов`янським міськрайонним судом Донецької області з ОСОБА_2 , остання була призначена на посаду державної служби консультанта суду. Пунктом 1 цього контракту визначено, що на відносини сторін за цим контрактом поширюється дія Закону України Про державну службу, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини щодо проходження державної служби.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Отже, посада консультанта суду, яку обіймала ОСОБА_2 в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області, відноситься до посад державної служби, про що прямо зазначено в контракті, укладеному між сторонами, за своєю суттю є публічною службою. Таким чином, спір що виник між сторонами з приводу звільнення з публічної служби є адміністративним спором та підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Доводи позивача та її представника щодо необхідності вирішення цього спору в порядку цивільного судочинства з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду (далі - ВП ВС) № 815/6096/17 від 27.02.2019, судом відхиляються, оскільки правовідносини сторін стосуються інших фактичних обставин, під час розгляду цієї справи ВП ВС встановила, що позивач не була державним службовцем, а була педагогічним працівником, тому дійшла висновку, що цей спір носить приватно-правовий характер.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що зазначена справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір щодо звільнення з публічної служби.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом (рішення у справі Занд проти Австрії). У рішенні ЄСПЛ Сокуренко і Стригун проти України суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії, що згадувалось раніше, зазначено, що термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні ЄСПЛ у справі Коем та інші проти Бельгії Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, встановленим законом.

У рішенні у справі ТОВ Базальт-Імпекс проти України від 1 грудня 2011, ЄСПЛ зауважив, що всупереч ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Верховний Суд України проігнорував висновки Європейського суду, викладені у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, яке на час провадження у справі заявника вже було перекладено українською мовою і надруковано в офіційному юридичному виданні, тому визнав порушення ст.6 Конвенції.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що зазначена цивільна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 186 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

На ухвалу про відмову у відкритті провадження може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду Н.О.Дюміна