Провадження № 2/359/1027/2022
28 листопада 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Івкової Д.Л.,
за участі представників позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про коштів (боргу за договором позики) -
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.05.2021 між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв у позику гроші в сумі 130660 гривень, що на день укладення договору становило еквівалент 4742 доларів США 65 центів за курсом продажу доларів США в ПАТ КБ «ПриватБанк» ( 1 дол. США - 27 грн. 55 коп.), які відповідач зобов`язувався повернути не пізніше 24.06.2021.
Також, про факт передачі позики у вказаному розмірі, а також зобов`язання повернути до 24.06.2021 позику у вказаному розмірі, відповідачем власноручно написано та підписано заяву про отримання коштів.
Крім того позивач зазначає, що станом на 29.10.2021 грошові кошти у розмірі 130 660 гривень, відповідачем не повернуто. На неодноразові його дзвінки та прохання повернути кошти відповідач не реагує.
Ухвалою від 25.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 15).
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.
Відповідач у призначені судові засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не відомо, заяв та відзиву від нього також не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представники позивача не заперечували.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оригінали наданих суду документів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні встановлено, що 25.05.2021 між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, на підтвердження якого складено договір позики та заяву, за змістом якої ОСОБА_3 , проживаючий в АДРЕСА_1 , прийняв у позику гроші в сумі 130 660 гривень, що на день укладення цього договору становить еквівалент 4 742 доларів США 65 центів, за курсом продажу доларів США в Пат КБ «Приватбанк» (1 дол. США - 27 грн. 55 коп.), які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 24.06.2021 (а.с. 7-8).
Крім того відповідачем ОСОБА_3 25.05.2021 було складено заяву про отримання ним вище зазначених коштів ( а.с. 9).
Оригінали договору позики та заяви були надані для огляду в судовому засіданні та приєднані до матеріалів справи копії відповідають оригіналам (а. с. 7-9).
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частин першої та другої ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, договір позики та заява відповідача про отримання в борг грошових коштів від позивача є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За змістом ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 545 Цивільного кодексу України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Крім того, за змістом ч. 3, 4 цієї статті наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Згідно з твердженнями представника позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення позики, у визначений ними строк, тобто до 24.06.2021.
Про це свідчить також та обставина, що оригінал договору позики та заяви знаходяться у кредитора.
Будь-яких доказів, які б підтверджували факт погашення боргу перед позивачем, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, відповідно до п. 3 Договору позики, укладеного між сторонами, у разі несвоєчасного повернення грошей за цим договором, відповідач сплачує за кожен день прострочення неустойку у розмірі 36 річних від позиченої суми за кожен день прострочення її повернення та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення повернення позики, від усієї суми позики за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання.
Правильність розрахунку неустойки, пені, інфляційних збитків та 36 % річних, викладених у позовній заяві та клопотанні (а. с. 2-6,), судом перевірена.
Так, згідно з наведеним в позовній заяві розрахунком (а.с.5-6) : 16 366 гривень 51 копійка - 36% річних за період з 25 червня 2021 року по 29 жовтня 2021 року включно, 1698 гривень 58 копійок - інфляційні збитки за період з 25 червня 2021 року по 29 жовтня 2021 року включно, 7352 гривні 76 копійок - пеня за період з 25 червня 2021 року по 29 жовтня 2021 року включно.
При цьому, суд також враховує, що будь-яких заперечень щодо нарахованої позивачем суми інфляційних втрат та суми трьох процентів річних, відповідачем надано не було.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1560,78 гривень (а. с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.02.2007 Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , видний 25.09.2009 Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1560 гривень 78 копійок (одна тисяча п`ятсот шістдесят гривень сімдесят вісім копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 08.12.2022 .
Суддя: І. В. Муранова-Лесів