Постанова

Іменем України

20 липня 2022 року

м. Київ

справа № 619/5311/20

провадження № 61-2598св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, Харківська районна державна адміністрація Харківської області,

третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року у складі судді Кононихіної Н. Ю. та постанову Харківського апеляційного суду від 20 січня 2022 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Маміної О. В., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС» (далі - ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Харківській області), про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання права оренди.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» є орендарем земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га за договором оренди землі б/н від 29 грудня 2006 року строком на 49 років та кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га за договором оренди землі б/н від 29 грудня 2006 року строком на 49 років. Однак, з даних, що містяться у Публічній кадастрові карті України, стало відомо, що після об`єднання в земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га ділянок кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га - без отримання згоди орендаря і всупереч законодавству - земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га передано у приватну власність відповідачу ОСОБА_1 на підставі розпорядження від 20 жовтня 2020 року № 374, про що здійснено відповідний запис у реєстрі прав, а саме: 04 листопада 2020 року № 39105383. Органом, що здійснив державну реєстрацію права зазначена Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області. Враховуючи, що передача земельної ділянки відбулася з порушенням положень статті 9 Закону України «Про оренду землі», розпорядження від 20 жовтня 2020 року № 374 має бути скасовано та визнано право оренди на ділянку кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га за ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС».

Ураховуючи наведене, ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» просило суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області № 374 від 20 жовтня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 »;

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку 0.1000 га, кадастровий № :00:000:3872 (номер запису 39105383);

- визнати право оренди ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» за договором оренди землі від 29 грудня 2006 року, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 07 та за договором від 29 грудня 2006 року, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 06 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3872, яка створена шляхом об`єднання ділянок кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10 березня 2021 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача у справі Харківську районну державну адміністрацію Харківської області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року у складі судді Кононихіної Н. Ю. позов ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 від 20 жовтня 2020 року № 374» та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :00:000:3872 (номер запису 39105383).

Визнано право оренди ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» за договором оренди землі від 29 грудня 2006 року, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 07 та договором від 29 грудня 2006 року, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 06 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :00:000:3872, яка створена шляхом об`єднання ділянок кадастровий номер :00:000:3468, площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472, площею 0,0956 га.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що передача спірної земельної ділянки ОСОБА_1 відбулася з порушенням вимог статті 9 Закону України «Про оренду землі», отже, розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 20 жовтня 2020 року № 374 підлягає скасуванню. При цьому за ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» слід визнати право оренди на ділянку кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га.

Районний суд зазначив, що у разі об`єднання земельних ділянок державний реєстратор мав закрити розділи на ділянки кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га та створити новий розділ на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3872, при цьому державний реєстратор зобов`язаний невідкладно повідомити відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

Отже, позивач є орендарем земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3872 на підставі закону та договорів оренди ділянок кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про визнання права оренди ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» за договором оренди землі від 29 грудня 2006 року, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 07 та договором від 29 грудня 2006 року, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 06 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :00:000:3872, яка сформована внаслідок об`єднання ділянок кадастровий номер :00:000:3468, площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472, площею 0,0956 га скасовано та провадження у справі в цій частині закрито.

В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що укладені з TOB «ЕНЕРГОСЕРВІС» договори оренди земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га, кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га, які об`єднані в одну земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:3872 площею 0,1 га, є чинними, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження припинення чи розірвання зазначених договорів.

Суд апеляційної інстанції вважав, що рішення районного суду в частині позовних вимог ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права оренди на земельну ділянку підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині, оскільки характер правовідносин, що виникли між сторонами, свідчить про те, що він пов`язаний з використанням спірної земельної ділянки ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС», спір пов`язаний з правом оренди земельної ділянки, яке Дергачівською районною державною адміністрацією Харківської області не визнається, а позовні вимоги стосуються прав та інтересів сторін саме як учасників господарських відносин.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не надано оцінку доводам відповідачів про відсутність порушення прав ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» у зв`язку з відсутністю у останнього будь-яких прав на спірну земельну ділянку.

Зазначає, що договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :00:000:3472 площею 0,0956 га та :00:000:3468 площею 0,0044 га не існують як об`єкти цивільних прав, оскільки в їх межах шляхом об`єднання утворено іншу земельну ділянку з іншою площею (іншими межами) та іншим кадастровим номером.

Зазначені договори оренди формально припинили свою дію у зв`язку з припиненням існування земельної ділянки як об`єкта оренди.

Вважає, що об`єднання земельних ділянок в одну земельну ділянку з присвоєнням їй іншого кадастрового номеру не є порушенням прав ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

При цьому зміна фактичних площ і меж земельних ділянок унеможливлює пролонгацію раніше укладених договорів на тих же умовах, зокрема щодо самого об`єкту оренди, оскільки такі зміни мають наслідком укладення договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди, а не в порядку автоматичного поновлення права оренди.

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16 та постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 917/540/16, від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16, від 20 лютого 2019 року у справі № 904/792/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме положень статей 78, 79-1, 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо правовідносин, які виникають під час формування, розпорядження, отримання та використання земельних ділянок (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У лютому 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У червні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 липня 2022 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» є орендарем земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га за договором оренди землі б/н від 29 грудня 2006 року строком на 49 років та кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га за договором оренди землі б/н від 29 грудня 2006 року строком на 49 років.

З даних, що містяться у Публічній кадастрові карті України, стало відомо, що після об`єднання в земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га ділянок кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га - без отримання згоди орендаря - земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га передано у приватну власність відповідачу ОСОБА_1 на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 20 жовтня 2020 року № 374, про що здійснено відповідний запис у реєстрі прав, а саме: 04 листопада 2020 року № 39105383 (том 1, а. с. 12-13, 45-46).

Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області № 1030 від 29 грудня 2006 року ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» надано згоду на передачу земельної ділянки площею 4,8288 га на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту для будівництва (том 1, а. с. 38).

29 грудня 2006 року Дергачівською районною державною адміністрацією Харківської області та ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» було укладено декілька договорів оренди землі, в тому числі договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,1736 га, який 15 січня 2006 року зареєстровано за № 06 та договір оренди на земельну ділянку площею 0,3123 га, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 07 (том 1, а. с. 18-19, 35-36).

Відповідно до пункту 1 Договорів орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно з розпорядженням голови Дергачівської районної Державної адміністрації Харківської області від 29 грудня 2006 року за № 1030.

Пунктами 30-33 Договорів передбачалися умови зміни та розірвання договору.

23 червня 2016 року розпорядженням № 290 Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» надано згоду на поділ та об`єднання земельних ділянок, що перебувають в користуванні на умовах оренди землі зареєстрованих 15 січня 2007 року.

10 листопада 2016 року розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області погоджено технічну документацію.

На виконання розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 23 червня 2016 року № 290 12 квітня 2018 року сторонами укладено додаткову угоду до договору зареєстрованого 15 січня 2007 року за № 06, відповідно до якої пункт 1 договору викладено у наступній редакції:

«1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 29 грудня 2006 року за № 1030 та від 23 червня 2016 року за № 290».

Пункт 2 договору викладено у наступній редакції:

«2. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 0,1736 га, в тому числі ділянки з кадастровими номерами ...:00:000:3468 - площа 0,0044 га ...»(том 1, а. с. 25).

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40664443 від 17 квітня 2018 року державного реєстратора комунального підприємства «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського О. М., а також додаткової угоди, 12 квітня 2018 року за ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» було зареєстровано право оренди землі, номер запису про інше речове право 25750260 з цільовим призначенням землі 03.15 «Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови» на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3468 за адресою розташування: Харківська область, Дергачівський район, сільська рада Черкасько-Лозівська. Строк оренди 49 років.(том 1, а. с. 14).

Аналогічно, сторонами укладено додаткову угоду до договору зареєстрованого 15 січня 2007 року за № 07, відповідно до якої пункт 1 договору викладено у такій редакції:

«1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 29 грудня 2006 року за № 1030 та від 23 червня 2016 року за № 290.»

Пункт 2 договору викладено у такій редакції:

«2. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 0,3123 га, в тому числі ділянки з кадастровими номерами ...:00:000:3472, площа 0,0956га ...» (том 1, а. с. 41-42).

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40668681 від 17 квітня 2018 року державного реєстратора комунального підприємства «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського О. М., а також додаткової угоди, 12 квітня 2018 року за ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» було зареєстровано право оренди землі, номер запису про інше речове право 254458, з цільовим призначенням землі 03.15 «Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови» на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3472 за адресою розташування: Харківська область, Дергачівський район, сільська рада Черкасько-Лозівська. Строк оренди 49 років (том 1, а. с. 29).

Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області № 134 від 15 березня 2019 року ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» надано згоду на об`єднання ділянки кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га (том 1, а. с. 43).

З даних, що містяться у Публічній кадастрові карті України, позивачу стало відомо, що ділянки кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га, які було об`єднано в одну земельну ділянку (кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га), було передано у власність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 01 грудня 2020 року № 29-20-14-9420/19/20 ділянки кадастровий номер :00:000:3468 площею 0,0044 га та кадастровий номер :00:000:3472 площею 0,0956 га, які перебували у оренді ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС», було об`єднано в одну земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3872 площею 0,1 га, та передано у власність фізичних осіб (том 1, а. с. 45).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 13 жовтня 2020 року Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області розпорядженням № 374 від 20 жовтня 2020 року затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення гр. ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, змінила цільове призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3872, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, із земель для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на ділянку для індивідуального дачного будівництва, передала у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3872, для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_1 зобов`язано зареєструвати право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, забезпечити раціональне, ефективне та цільове використання земельної ділянки.

Відділ у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області зобов`язано внести зміни в земельно-облікові дані (том 1, а. с. 13).

Право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:000:3872 було зареєстровано 04 листопада 2020 року за ОСОБА_1 .

Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 55056702 від 10 листопада 2020 року (том 1, а. с. 12).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 116 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Статтею 118 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Отже, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку.

Згідно зі статтею 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Вирішуючи питання про недійсність рішення органу місцевого самоврядування та правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку, суд має встановити не тільки дотримання вимог законодавства щодо відведення земельної ділянки, а й факт порушення таким актом прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав - користування земельною ділянкою.

Суди встановили, що TOB «Енергосервіс» є орендарем спірних земельних ділянок за договорами оренди землі від 29 грудня 2006 року строком на 49 років.

Верховний Суд не погоджується з висновком апеляційного суду в частині закриття провадження з огляду на таке.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. (частина перша статті 19 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частини перша та друга статті 48 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями розмежування справ цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному позовному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог. Відповідно до норм процесуального законодавства у редакції, що діє після 15 грудня 2017 року, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції вказав, що позовні вимоги ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» про визнання права оренди виникли з договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2006 року та додаткових угод до нього і можуть бути самостійними й окремими предметами позову. Характер правовідносин, що виникли між сторонами, свідчить про те, що він пов`язаний з використанням спірної земельної ділянки ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС», спір пов`язаний з правом оренди земельної ділянки, яке Дергачівською районною державною адміністрацією Харківської області не визнається, тому спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Проте, Верховний Суд вважає, що ефективний судовий захист інтересів товариства буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи за правилами цивільного судочинства. Такий розгляд відповідає принципу юридичної визначеності, оскільки не допускає роз`єднання позовних вимог, які є взаємопов`язаними, залежно від суб`єктного складу учасників спору, а також вплине, зокрема, на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин. Вказане спростовує висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі у частині позовних вимог до юридичної особи.

Крім того, вирішення такого спору за правилами господарського судочинства в частині позовних вимог до юридичних осіб, а за правилами цивільного судочинства - у частині позовних вимог до фізичних осіб, порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи, що випливає, зокрема, зі змісту частини другої статті 214 ЦПК України, оскільки дослідження одного і того ж предмета та тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного суду від 30 травня 2018 року у справі № 569/2749/15-ц (провадження № 14-123цс18), від 26 лютого 2020 року у справі № 522/3777/17 (провадження № 14-651цс19).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищезазначених положень законодавства дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» до Дергачівської районної державної адміністрації про визнання права оренди на земельну ділянку. При цьому вирішення цієї вимоги тісно пов`язано з вимогою, яка безпосередньо стосується ОСОБА_1 . Без вирішення позовної вимоги про законність/незаконність розпорядження Дергачівської державної адміністрації Харківської області «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 від 20 жовтня 2020 року № 374» неможливо вирішити іншу вимогу товариства про право оренди. В іншому випадку одне судове рішення автоматично буде означати наявність преюдиційної обставини для іншого рішення.

Оскільки наведені вище позовні вимоги є взаємопов`язаними, то постанова апеляційного суду підлягає скасуванню у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої та шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 20 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець