РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.,

при секретарі Вольській К.В.

розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти, передані відповідачу за договором позики від 24.01.2021 року у сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ складає 816 705 (вісімсот шістнадцять тисяч сімсот п`ять гривень 00 копійок).

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказав, що передав готівкою ОСОБА_2 вищезазначені грошові кошти, на підтвердження чого складено розписку з визначенням кінцевого терміну повернення позики до 01 вересня 2021 року.

Станом на день звернення до суду борг позивачу не повернуто.

Позивач просить задовольнити позов, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року по справі відкрите загальне позовне провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, вимоги в частині відшкодування витрат на правничу допомогу просив до уваги не приймати.

Представник відповідача позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 24.01.2021 року укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 як позичальник отримала грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США. Умовами договору сторони встановили обов`язок позичальника повернути кошти до 01.09.2021 року.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно ст. 545 ЦК прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наявність у позивача боргового документа підтверджує невиконання обов`язку боржника, взяті на себе зобов`язання за договором позики відповідач у встановлений договором строк не виконала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц зазначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 24.01.2021 року в сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США.

Одночасне зазначення еквівалента грошової суми в національній валюті не узгоджується із порядком виконання рішення суду, а тому не наводиться в резолютивній частині рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 24.01.2021 року в сумі 30 000,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4083,55 грн.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 4083,55 грн. як 50 % суми сплаченого при зверненні до суду судового збору (оплата здійснена відповідно до квитанції Житомирського відділення АТ Сбербанк № 7715001 від 30.12.2021 року на суму 8167,10 грн. Оригінал квитанції зберігається в матеріалах справи).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 11.05.2022 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов