Справа № 159/20/22
Провадження № 2/159/468/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2019 року було розірвано. У квартирі АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані позивач, його колишня дружина - ОСОБА_2 та спільний син ОСОБА_3 . Власником даної квартири є позивач.

Після розірвання шлюбу у вересні місяці 2019 року ОСОБА_4 переїхала проживати за адресою: АДРЕСА_3 . На даний час відповідач зареєстрована, однак не проживає у квартирі АДРЕСА_2 більше одного року. Всі обов`язки по зберіганню та використанню квартири покладені тільки на позивача.

Позивач вказує, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації в помешканні, однак не отримав позитивної відповіді.

У зв`язку з тим, що позивач не може у повній мірі реалізувати свої права як власник майна, змушений звернутися за захистом порушеного права до суду.

Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, в зв`язку з чим суд розглядає дану справу за наявними в справі матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5198629 від 26.10.2004 року.

У квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають у вказаній квартирі та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області.

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2019 року, шлюб між сторонами розірвано.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач не подала суду будь-яких належних та допустимих доказів існування інших обставин, ніж ті, що наведені в позовній заяві.

Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , понад встановлені строки повністю доведений, а тому останнюслід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК