Справа № 486/1019/21
Провадження № 4-с/486/6/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кирилова Юрія Сергійовича,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2022 року представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (скорочене найменування - AT «Ощадбанк»)» в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства AT «Ощадбанк», звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Южноукраїнський ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Кирилова Ю.С. щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними, визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Южноукраїнського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Кирилова Ю.С. від 16 грудня 2021 року про повернення виконавчого листа Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 вересня 2021 у справі № 486/1019/21 стягувачу, зобов`язати старшого державного виконавця Южноукраїнського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Кирилова Ю.С. на виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду цієї скарги, повідомити про усунення порушень Южноукраїнський міський суд Миколаївської області та філію -Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В обґрунтування своєї скарги стягувач вказує на те, що 17 вересня 2021 року АТ «Ощадбанк» в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Южноукраїнського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/1019/21 про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості в сумі 50023,98 грн. та судового збору в сумі 2270 грн.

06 жовтня 2021 року старшим державним виконавцем Южноукраїнського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Кириловим Ю.С. за даною заявою було відкрите виконавче провадження, а 16 грудня 2021 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з неможливістю звернути стягнення на майно боржника, так як встановити таке майно в ході здійснення виконавчого провадження державному виконавцю не вдалось. Дану постанову Банк отримав 05 січня 2022 року.

Вважає що старший державний виконавець виконавцем Южноукраїнського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Кирилов Ю.С. припустився формалізму та бездіяльності у питанні примусового виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/1019/21 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , не вжив всіх передбачених Законом заходів для виконання рішення суду, а наведене рішення державного виконавця передчасне і прийняте з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, направив суду заяву з проханням розглядати скаргу без його участі, скаргу підтримує.

Старший державний виконавець Южноукраїнського ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м. Одеса) Кирилов Ю.С. в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, просить відмовити в задоволенні скарги.

Згідно вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 серпня 2021 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було задоволено позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором № 619639 від 30 березня 2018 року станом на 26 травня 2021 року в сумі 50023,98 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн. (а.с. 77-78).

08 вересня 2021 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області на підставі даного рішення позивачу було видано та направлено виконавчий лист (а.с. 84, 85, 88).

06 жовтня 2021 року старшим державним виконавцем Южноукраїнського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Кириловим Ю.С. за заявою стягувача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», на підставі вищезазначеного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 67047122 (а.с. 93).

16 грудня 2021 року старшим державним виконавцем Южноукраїнського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Кириловим Ю.С. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю звернути стягнення на майно боржника, так як встановити таке майно в ході здійснення виконавчого провадження, державному виконавцю не вдалось, а здійснені державним виконавцем заходи, щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с. 89).

30 грудня 2021 року зазначена постанова була надіслана на адресу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» та вручена представнику за довіреністю 05 січня 2022 року (а.с. 90, 91).

Статтею 129-1 Конституції України гарантовано обов`язковість виконання судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною першою статтею 447 ЦПК України сторонам виконавчого провадження надано право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскаржуючи дії державного виконавця представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» вказує, що останній підійшов до здійснення виконавчого провадження формально.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Вимоги статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» містять перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема п. 2 ч. 1 якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною другою даної норми Закону передбачено, що про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

За правилами частини 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, старший державний виконавець Кирилов Ю.С. під час здійснення виконавчого провадження не виконав наведених вище вимог Закону, через два місяці після відкриття виконавчого провадження, виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу.

Матеріалів виконавчого провадження та доказів на підтвердження правомірності винесення постанови про повернення виконавчого листа державним виконавцем суду надано не було.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дана норма Закону не передбачає за результатами розгляду скарги зобов`язувати державного виконавця на виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, повідомити про усунення порушень суд та скаржника, тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 11, 12, 13, 450, 451 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кирилова Юрія Сергійовича, задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кирилова Юрія Сергійовича про повернення стягувачу виконавчого листа Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 грудня 2021 у справі №486/1019/21, виданого 08 вересня 2021 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області на виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Відмовити в задоволенні скарги в частині зобов`язання повідомити суд та стягувача про усунення порушень.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр САВІН