КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №824/293/21
Провадження № 22-ск/824/4/2022(22-з/824/599/2022)
У Х В А Л А

15 серпня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Немировської О.В.,

при секретарі - Лащевській Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіейті» про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів у справі за заявою представника Компанії «BUNGE SA» - Пугайка Ігоря Ігоровича про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 05 листопада 2021 року у справі №143/2021 за позовом Компанії «BUNGE SA» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіейті» про стягнення збитків, неустойки та відшкодування витрат на юридичні послуги,

встановив:

ухвалою Київського апеляційного суду від 06 червня 2022 року задоволено заяву компанії «BUNGE SA» та надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу. Стягнуто з ТОВ «Сіейті» на користь компанії «BUNGE SA» судовий збір.

18 липня 2022 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 05 листопада 2021 року у справі №143/2021. Того ж дня видано виконавчий лист про стягнення судового збору.

04 серпня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ТОВ «Сіейті» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду.

11 серпня 2022 року від представника заявника надійшла уточнена заява, в якій він також просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист про стягнення судового збору.

В судовому засіданні представник заявника ТОВ «Сіейті» - Лошаков Д.С. подану заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник компанії «BUNGE SA» - Стеценко Т.М. просив заяву залишити без задоволення.

Згідно з вимогами частини другої статті 432 ЦПК України згідно з якими суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України, на яку посилались заявники у даній справі.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про задоволення заяви компанії «BUNGE SA» та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, стягнення судового збору була постановлена судом 06 червня 2022 року. Повний текст ухвали виготовлено 09 червня 2022 року.

Положеннями ч. 7,8 ст. 479 ЦПК України визначено, що ухвала суду про визнання і надання дозволу на виконання або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження рішень суду. Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При зверненні до суду із даною заявою, заявник вказував, що ним в межах строку на апеляційне оскарження було подано апеляційну скаргу до Верховного Суду, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2022 року.

Вказані обставини Київському апеляційному суду відомі не були, оскільки апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Верховного Суду.

У зв`язку з цим 18 липня 2022 року на виконання ухвали від 06 червня 2022 року було видано два виконавчі листи.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2022 року у справі було відкрито апеляційне провадження.

Вказані обставини свідчать про те, що виконавчі листи було видано на виконання ухвали, яка не набрала законної сили, а тому вони підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. 432ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіейті» задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №824/293/21, виданий 18 липня 2022 року на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 06 червня 2022 року на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 05 листопада 2021 року у справі №143/2021 за позовом Компанії «BUNGE SA» (Швейцарія) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіейті» про стягнення збитків, пені та відшкодування витрат на юридичні послуги.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №824/293/21, виданий 18 липня 2022 року на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 06 червня 2022 року, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіейті» на користь Компанії «BUNGE SA» судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 15 серпня 2022 року.

Суддя: