УХВАЛА

11 травня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівнеснької області у складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу № 569/24925/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року позов був залишений без руху, з наданням строку для виправлення вказаних недоліків у даній ухвалі.

Ухвалою суду від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено перше судове засідання на 04 лютого 2022 року.

04 лютого 2022 року відкладено підготовче засідання на 04 березня 2022 року у зв`язку неприбуттям позивача та відповідача, які про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі не надали, проте 02 лютого 2022 року до суду повернулися не врученими судові повістки для позивача та відповідача на 04 лютого 2022 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення - за закінченням терміну зберігання.

У судове засідання 04 березня 2022 року учасники процесу не з"явилися, які про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте 22 лютого 2022 року до суду повернулися не врученими судові повістки для позивача та відповідача на 04 березня 2022 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою та адресат відмовився відповідно.

Ухвалою суду від 04 березня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06 квітня 2022 року.

06 квітня 2022 року у призначене судове засідання учасники процесу не прибули, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладений на 11 травня 2022 року, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача та відповідача про судове засідання, призначене на 06 квітня 2022 року.

11 травня 2022 року у призначене судове засідання учасники процесу не прибули, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте на адресу суду повернулись поштові повідомлення з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Позивач в судове засідання призначене на 11 травня 2022 року не прибула, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надала.

Тобто, позивач жодного разу у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, повідомлення про зміну місця проживання або місцезнаходження під час провадження справи до суду не надала.

Постановою Верховного Суду у справі № 465/6555/16-ц,провадження № 61-9020св21 від 28 жовтня 2021 року наголошено, що неявка позивача у судове засідання навіть за наявності поважних причин є підставою для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

Суд констатує, що від позивача заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Разом із тим слід зазначити, що справа в провадженні Рівненського міського суду перебуває з 07 грудня 2021 року, а така поведінка позивача, на думку суду не сприяє швидкому та ефективному розгляді справи, а навпаки перешкоджає вирішенню справи по суті.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У постанові від 22 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №310/12817/13, вказав на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

За наведених вище обставин суд вважає, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, встановлені норми ЦПК України, який не пов`язує причини повторної неявки з її поважністю, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 223, п.3 ч.1 257 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Г. Кучина