Провадження № 2/947/675/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами строщеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

Встановив:

АТ «Кредобанк» 07.09.2021 року звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №12359/2017 від 25.09.2017 року у сумі 188871 грн. 37 коп., стверджуючи, що відповідачі не виконали свої зобов`язання за кредитним договором і не повернули у повному обсязі кредитні кошти.

У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою суду від 22.09.2021 року позов прийнято до провадження і справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи.

По справі неодноразово оголошувалась перерва для належного сповіщення сторін про дату, час і місце розгляду справи.

Відзив на позов представник відповідача ОСОБА_1 надав 20.12.2021 року.

Відповідачка ОСОБА_2 відзив на позов не надала, з заявами, клопотаннями за цим позовом до суду не зверталась.

До сьогоднішнього судового засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце слухання справи сповіщені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено: 25.09.2017 року ПАТ «Кредобанк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір №12359/2017, за умовами якого Банк надає , а ОСОБА_1 отримує споживчий кредит (на придбання автомобіля) в сумі 749809,5 грн. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит у повному обсязі до 24.09.2024 року та сплатити відсотки в розмірі 14,99% річних за користування кредитом щомісячними платежами. У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Банк і позичальник уклали 25.09.2017 року договір застави, предметом якого став автомобіль марки Peugeot, модель 3008, 2017 року випуску, д.р.з. НОМЕР_1 .

25.09.2017 року Банк і ОСОБА_2 уклали договір поруки №12359/2017/2, за умовами якого ОСОБА_2 (поручитель) зобов`язалась відповідати перед Кредитором за виконання Позичальником ОСОБА_1 у повному обсязі зобов`язань за договором кредиту №12359/2017.

Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав і видав позичальнику кредитні кошти. У зв`язку з порушенням позичальником умов договору щодо повернення кредитних коштів і сплати відсотків 21.05.2020 року АТ «Кредобанк» звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу з вимогою про видачу виконавчого напису щодо звернення стягнення у безспірному порядку заборгованості за кредитом на рухоме майно - автомобіль марки Peugeot, модель 3008, 2017 року випуску, д.р.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_1

22.05.2020 року приватний нотаріус Львівського МНО Барбуляк Х.М. вчинила виконавчий напис за реєстровим номером 1312, яким запропонувала звернути стягнення на автомобіль марки Peugeot, модель 3008, 2017 року випуску, д.р.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля нотаріус запропонувала задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 01.10.2018 року по 20.05.2020 року, у тому числі 596019,18 грн. неповернута сума кредиту станом на 20.05.2020 року, 37705,16 прострочені відсотки станом на 20.05.2020 року, 50700,16 штраф за невиконання зобов`язань, 6242,54 грн. пеня за період з 20.05.2019 року по 20.05.2020 року, оплата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, а загалом 692467,04 грн.

06.07.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1312. Відповідно до протоколу №520260 електронних торгів від 04.01.2021 року автомобіль марки Peugeot, модель 3008, 2017 року випуску, д.р.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_1 реалізовано за ціною 604888 грн., на рахунок виконавця була перерахована сума в розмірі 574643,6 грн. 06.01.2021 року виконавець виніс постанову про закриття виконавчого провадження.

Банк доводить, що коштів, які надійшли від реалізації заставного майна виявилось недостатньо для задоволення у повному обсязі вимог АТ «Кредобанк» за виконавчим написом №1312. Так, грошові кошти у сумі 519431,45 грн. надійшли 11.01.2021 року на рахунок Банку і були розподілені на погашення заборгованості.

За розрахунком Банку заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором № №12359/2017 станом на 18.06.2021 року складає 188871,37 грн., де 162854,04 заборгованість за тілом кредиту, 2760,61 грн. пеня, штраф за невиконання не грошових зобов`язань (п.5.3.1 кредитного договору) в сумі 21456,72 грн., судові витрати , понесені банком в сумі 1800 грн. Банк вимагає стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму вищевказаної заборгованості за кредитом, а також судові витрати по даній справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 2833,07 грн. і витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18887,13 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Фіпсов Д.О. у відзиві зазначив «позов АТ «Кредобанк» задовольнити частково зменшити суму заборгованості, але не вказав, в якій частині відповідач визнає позов.

Дослідивши надані докази і наведені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що позов АТ «Кредобанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду . До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

За правилами ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на виконання кредитного договору від 25.09.2017 року № 12359/2017 позивач АТ «Кредобанк» надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на суму 749809,50 грн. на строк до 24.09.2024 року на умовах повернення кредиту зі сплатою відсотків щомісячними рівними платежами згідно Графіку до 24.09.2024. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 грошових зобов`язань за договором та не повернення позики частинами у строки та розмірі, передбаченому кредитним договором, у позичальника станом на травень 2020 року виникла заборгованість по сплаті як кредитних коштів так і відсотків. На підставі виконавчого напису нотаріуса і у відповідності до положень ЗУ «Про виконавче провадження» заставне майно було реалізовано на електронних торгах і Банк 11.01.2021 року отримав 519431,45 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором 12359/2017.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц надані такі роз`яснення за аналогічними правовідносинами: У разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання.» Вчинення 22.05.2020 року приватним нотаріусом виконавчого напису , у якому зазначено неповернуту суму кредиту станом на 20.05.2020 року , суму несплачених відсотків, суми нарахованих пені і штрафів, та звернуто стягнення на заставне майно, свідчить про те, що кредитор скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що потягло зміну строку виконання основного зобов`язання.

Наявність виконавчого напису нотаріуса про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, незалежно від виконання його боржником, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, і у такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (ця правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). АТ «Кредобанк» вимог про стягнення сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості позичальника (а.с.7) убачається, що після отримання виконавчого напису нотаріуса Банк нараховував ОСОБА_1 відсотки, пеню, штрафи. Окрім того, усі ці нарахування були продовжені і після часткового задоволення вимог за рахунок заставного майна. Такі дії Банку не відповідають вищевикладеній правовій позиції Верховного Суду. Тому суд позбавлений можливості визначитися з сумою заборгованості за тілом кредиту.

Вимоги позивача до ОСОБА_2 є похідними від вимог до ОСОБА_1 та не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.05.2022 року

Суддя Калашнікова О. І.