провадження № 22-ц/824/518/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна", товариства з обмеженою відповідальністю "Норд Медіа" про захист прав власника свідоцтва торгівельної марки та заборону вчинення дій, що порушують права власника,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ПрАТ "Енергополь-Україна", ТОВ "Норд Медіа" про захист прав власника свідоцтва торгівельної марки та заборону вчинення дій, що порушують права власника. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. від 31 травня 2021 року вирішено надіслати справу за позовом ОСОБА_1 на розгляд Оболонському районному суду м. Києва.

10 листопада 2021 року вказана справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями була передана на розгляд судді Андрейчуку Т.В..

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна", товариства з обмеженою відповідальністю "Норд Медіа" про захист прав власника свідоцтва торгівельної марки та заборону вчинення дій, що порушують права власника. Роз`яснено позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , через представника - ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, апелянт зазначає, що позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на норми ЦК України і не посилається на наявність між сторонами господарських відносин та порушення його прав суб`єктами господарювання, спірні правовідносини не мають ознак корпоративних або інших правовідносин, що віднесені до юрисдикції господарських судів. Посилання в ухвалі суду на ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та ч.1,3 ст. 3 ГПК України вважає помилковим. Вказує, що судом не враховано, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про вчинення дій не є майновою вимогою заявленою до боржника. Тому вказаний спір, на думку апелянта, не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат - Кузьмічов О.Д. просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача, приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна", адвокат Глазовий О.П. просив вирішити питання на розсуд суду.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що розгляд усіх майнових спорів стороною в яких є боржник, а також спорів щодо інших вимог до боржника, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Спір у справі стосується захисту майнових прав на знаки для товарів і послуг, вимоги у позовній заяві заявлені до боржника, відносно якого порушено справу про банкрутство, відтак саме господарський суд є судом, встановленим законом, до юрисдикції якого віднесено розгляд спору, ініційованого ОСОБА_1 .

Оцінюючи висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства

від 18 жовтня 2018 року.

У п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність майнових спорів, стороною в яких є боржник, одному господарському суду, який акумулює і вирішує усі майнові спори за участю боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду м. Києві від 28 липня 2021 року у справі № 910/5335/21 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Енергополь-Україна" (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98668453).

А відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд усіх майнових спорів стороною в яких є боржник, а також спорів щодо інших вимог до боржника, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Оскільки спір у даній справі стосується захисту майнових прав на знаки для товарів і послуг, вимоги у позовній заяві заявлені до боржника, відносно якого порушено справу про банкрутство, відтак саме господарський суд є судом, встановленим законом, до юрисдикції якого віднесено розгляд спору, ініційованого ОСОБА_1 .

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі№ 918/335/17, від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 02 жовтня 2019 у справі № 910/9535/18, від 21 листопада 2019 року у справі № 925/1205/15, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 161/18582/17, від 24 лютого 2021 року у справі № 712/701/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 428/2376/20 та вірно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апелянта не обґрунтовують можливість відступу від даної правової позиції.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадженні у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова