Справа №:755/1300/22
Провадження №: 2-з/755/33/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., за участі секретаря судового засідання Гриценко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 38043589.: заборонити входження до квартири АДРЕСА_1 представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», а також будь-яким уповноваженим ним особам.

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 , є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі - продажу від 21.11.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., зареєстровано в реєстрі за № 5247. 26.02.2021 року заявниця, отримала позовну заяву про виселення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно», та дізналась про те, що 04.09.2020 року належна їй на праві власності квартира, яка є єдиним її нерухомим майном, житлом та місцем реєстрації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; продана Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» Товариству з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно». Вартість продажу 1 105 712,00 гривень, яка згідно пункту 4 не перерахована покупцем продавцю, а 26 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно» виставило належну їй квартиру на продаж на сайті СЕТАМ за ціною 1 701 894,00 гривень.

Жодних повідомлень від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», як то визначено в пункті 2 договору купівлі - продажу квартири від 04.09.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно», відповідачка ОСОБА_1 не отримувала. Квартира ніким не оглядалась, для посвідчення зазначеного договору продавцем Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було повідомлено приватному нотарусу відомості, що не відповідають дійсним обставинам справи. Жодних правових підстав визначених законом для відчуження спірної квартири на момент посвідчення договору купівлі - продажу не існувало.

Заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відсутня в повному обсязі. Цей факт достовірно підтверджується письмовим доказом - повідомленням про анулювання боргу від 25 листопада 2015 року вих № 733571/И_4234. Крім того, 21.11.2017 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, прийнято розпорядження № 4302 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг», а саме, надання послуг факторингу видану Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не вперше порушує законні права заявниці на житло, що підтверджується рішеннями судів по справі № 826/28148/15 від 23.11.2016 року та 28.02.2017 року. Заявниці стало відомо про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно» має намір як найшвидше продати спірну квартиру. Викладений факт підтверджується систематичним публікуванням Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно» оголошень, а саме: 14.09.2020 року, 26.10.2020 року, 13.01.2021 року, 01.03.2021 року; про продаж спірної квартири.

За таких обставин невжиття негайно заходів забезпечення позову може призвести до неможливості або суттєвого утруднення виконання ймовірного рішення суду по справі про витребування майна з чужого незаконного володіння (вендикаційний позов) та значного порушення законних прав, як ОСОБА_1 , так і можливих наступних покупців квартири.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник має намір звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (вендикаційний позов), а саме квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено в ході судового розгляду, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/6758/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіс майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

В рамках вказаної справи, було постановлено ухвалу суду від 13 травня 2021 року, якою заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах розгляду цивільної справи № 755/6758/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіс майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, задоволено, та накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , до набрання рішенням у даній справі законної сили.

В свою чергу. рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року у справі № 755/6758/21 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - Державне підприємство «Сетам», про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відмовлено.

Дане рішення не набрало законної сили.

Таким чином. заходи забезпечення позову накладені ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року у справі № 755/6758/21, щодо накладення арешту на спірну квартиру, діяли на момент звернення заявника із вказаною заявою до суду та не були скасовані.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову суддя вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки не вбачає підстав для повторного накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Щодо вжиття іншого заходу забезпечення позову у виді заборонити входження до квартири АДРЕСА_1 представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», а також будь-яким уповноваженим ним особам, то суд не вбачає підстав для вжиття вказаного заходу забезпечення позову, оскільки вжиття такого заходу забезпечення позову було б явним виходом за межі предмету і підстав того позову, який в майбутньому має бути поданий заявником до суду, та буде вирішенням по суті іншого можливого спору між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт майно», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: