печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бурячок А.І.,

справа № 757/51699/19-ц

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Міністерство охорони здоров`я України

розглянувши в порядку позовного (загального) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства охорони здоров`я України, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив суд: визнати бездіяльність відповідача, щодо не забезпечення у 2016 році ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичним препаратом «Елапраза» протиправною; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 996196,35 грн. та моральну шкоду у сумі 80000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що його син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на рідкісне (орфанне) захворювання (мукополісахаридоз ІІ типу) та систематично проходить лікування у дитячих медичних закладах м. Києва, однак в порушення ст. 53-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» відповідач відмовився безоплатно забезпечити його ліками, у зв`язку з чим, позивач вимушений був здійснювати придбання ліків за власні кошти. На думку позивача бездіяльність відповідача є незаконною у зв`язку з чим, він вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 26.09.2019 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку в загального позовного провадження.

11.12.2020 на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просив залишити позовні вимоги без задоволення, оскільки Міністерство охорони здоров`я України є неналежним відповідачем. Міністерство охорони здоров`я України в межах бюджетних асигнувань та у спосіб, визначений чинним законодавством, забезпечило дітей, хворих на мукополісахаридоз лікарськими засобами, що підтверджується копією звіту про виконання паспорта бюджетної програми станом на 01.01.2016. Міністерство охорони здоров`я України в межах та у спосіб, визначений законодавством, забезпечує громадян лікарськими засобами та виробами медичного призначення. Разом з тим, відповідно до положень ст. 14 Закону України « «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування» та положень Порядку № 160 саме Департамент охорони здоров`я відповідає за безпосередню організацію забезпечення громадян лікарськими засобами. Крім того, листами № 10.3-18/Д-1206/272-зв від 23.02.2018 та №10.3-17/4957/7681 від 22.03.2019 МОЗ України рекомендувало позивачеві звернутися до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відшкодування витрачених коштів за рахунок коштів місцевого бюджету або інших джерел, не заборонених законодавством.

Ухвалою суду від 12.02.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату та місце були повідомлені належним чином, відповіді на відзив від позивача не надходило, позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, і не оспорювалося сторонами, син позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на рідкісне (орфанне) захворювання «мукополісахаридоз ІІ типу».

Відповідно до статті 53-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує заходи з профілактики рідкісних (орфанних) захворювань та організацію надання громадянам, які страждають на такі захворювання, відповідної медичної допомоги. З цією метою центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я: визначає та затверджує перелік рідкісних (орфанних) захворювань та забезпечує офіційну публікацію цього переліку; в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, забезпечує створення та ведення державного реєстру громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання; визначає заходи, необхідні для забезпечення профілактики рідкісних (орфанних) захворювань, та встановлює порядок надання медичної допомоги громадянам, які страждають на ці захворювання.

Громадяни, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, безперебійно та безоплатно забезпечуються необхідними для лікування цих захворювань лікарськими засобами та відповідними харчовими продуктами для спеціального дієтичного споживання відповідно до їх переліку та обсягів, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 160 затверджено Порядок забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, лікарськими засобами та відповідними харчовими продуктами для спеціального дієтичного споживання (далі - Порядок № 160).

Цей Порядок визначає механізм безперебійного і безоплатного забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, лікарськими засобами та відповідними харчовими продуктами для спеціального дієтичного споживання, що закуповуються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі гуманітарної допомоги (пункт 1 Порядку № 160).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 160 громадяни, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, забезпечуються лікарськими засобами та відповідними харчовими продуктами для спеціального дієтичного споживання (далі - лікарські засоби та харчові продукти) відповідно до медичних показань.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 160 прийняття рішення щодо необхідності у забезпеченні, продовженні або припиненні забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, лікарськими засобами та харчовими продуктами, що закуповуються за рахунок коштів: державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі гуманітарної допомоги, здійснюється утвореною МОЗ комісією; місцевих бюджетів а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі гуманітарної допомоги - комісіями, утвореними обласними та Київською міською держадміністраціями.

Пунктом 4 Порядку № 160 передбачено, що забезпечення, продовження або припинення забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, лікарськими засобами та харчовими продуктами здійснюється на підставі відповідного рішення однієї із зазначених у пункті 3 цього Порядку комісії після інформування нею громадянина про таке рішення та отримання його письмової згоди, а для дітей до 14 років та осіб, які в установленому порядку визнані судом недієздатними, - згоди їх законних представників.

Забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, лікарськими засобами та харчовими продуктами здійснюється закладами охорони здоров`я відповідного профілю за місцем проживання або лікування таких громадян (пункт 5 Порядку № 160).

В матеріалах відзиву МОЗ України, міститься копія листа міністерства від 03.07.2015 № 20.01-08/8/100/21080 до структурних підрозділів з питань охорони здоров`я щодо подання заявок на закупівлю медикаментів. Відповідно до копії заявки Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.07.2015, на виконання листа МОЗ України від 03.07.2015 № 20.01-08/8/100/21080 департамент надав заявку на 2015 рік на закупівлю медикаментів для дітей, хворих на мукополісахаридоз, за Загальнодержавною програмою «Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини на період до 2016 року», зокрема, закупівлю препарату «Ідурсульфаза» (медична назва «Елапраза») затверджено у відповідності до квоти в кількості 49 одиниць при потребі 156 одиниць на рік. Крім того, 11.08.2015 Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) була подана ще одна заявка до МОЗ України на 2015 рік на закупівлю медикаментів для дітей, хворих на мукополісахаридоз, за Загальнодержавною програмою «Національний план дій щодо реалізації Конвенції ООН про права дитини на період до 2016 року», відповідно до якої закупівлю препарату «Ідурсульфаза» (медична назва «Елапраза») затверджено у відповідності до квоти в кількості 110 одиниць при потребі 156 одиниць на рік.

Відповідно до копії листа в.о. головного лікаря НДСЛ «Охмадит» №99 від 24.01.2017, заявка щодо проведення державної закупівлі формується структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської міської державної адміністрації. Заявку ОСОБА_1 на 2016 рік щодо забезпечення його сина лікарськими засобами мав подавати Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), тому що позивач мешкає в м. Києві і отримує фермент замісну терапію за місцем проживання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати відповідне клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Відповідно до ч 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Разом з тим, у додаткових поясненнях від 02.08.2021 позивач зазначає, що саме Міністерство охорони здоров`я України є належним відповідачем у справі і невчасно здійснило закупки лікарських засобів.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.

Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.

На підставі наведеного, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволені позову ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

відповідач: Міністерство охорони здоров`я України, 01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7,

Суддя Р.В. Новак