Справа № 136/208/22
провадження № 2/136/80/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, звернувся з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач) з вимогою:

- визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в КСП "Трудівник" с. Нападівка, Липовецького району Вінницької області розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката ВН №0245200 зареєстрованого 18.04.1997 року за №233.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на певне майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектари на території Липовецької міської ради, яка перебувала у КСП "Трудівник". Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв її спадщину, оскільки протягом шести місяців фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. Однак оформити спадщину позивач не може, оскільки сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на ім`я ОСОБА_2 немає так як він був втрачений. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за таких обставин оформити спадщину є неможливим.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 07.02.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.03.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, було витребувано докази по даній справі.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй заяві від 01.04.2022 визнав позов, а також просив про розгляд справи у судовому засіданні без його участі.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак ще раніше у своїй позовній заяві просила про розгляд справи без її участі.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією повного актового запису про смерть №9 від 27.03.2003, яка була матір`ю позивача (а.с. 2).18.04.1997 на ім`я ОСОБА_2 , було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,65 умовних кадастрових гектари на території тодішньої Нападівської сільської ради, яке перебувало у КСП "Трудівник" (а.с. 3). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 21) слідує, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена. Згідно з довідкою органу місцевого самоврядування (а.с. 4), позивач спадщину прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті проживав разом з нею та після її смерті протягом шести місяців фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. Однак оформити спадщину позивач не може, оскільки сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на ім`я ОСОБА_2 немає так як він був втрачений. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за таких обставин оформити спадщину є неможливим. При цьому, представник відповідача визнав позов.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Верховенство права - це панування права в суспільстві, а такий принцип вимагає від держави його втілення у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи та рівності. В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Отже, з огляду на особливість предмету спору, позивачу, в даному судовому процесі необхідно було довести чи дійсно його матір мала право на земельну частку (пай) в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектари, що на території Нападівської сільської ради, яка раніше перебувала в КСП "Трудівник", а також чи є підстави для успадкування позивачем такого права.

Зі змісту аргументів позивача вбачалось про те, що після смерті матері відкрилася спадщина, до її складу увійшло право на земельну частку (пай) на території Нападівської сільської ради, яка перебувала в КСП "Трудівник".

Зазначену спадщину позивач прийняв, проте не може її оформити через відсутність правовстановлюючих документів на майно матері.

Як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті матері, а тому обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) орієнтовним розміром 3,65 умовних кадастрових гектара, що на території Нападівської сільської ради, яка раніше перебувала в КСП "Трудівник". Однак оформити спадщину позивач не може, оскільки сертифікат був втрачений. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за таких обставин оформити спадщину є неможливим.

Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що позивач будучи сином померлої ОСОБА_2 і спадкоємцем першої черги за законом, прийняв її спадщину, до складу якої, входило й право на земельну частку (пай), однак звернувшись до нотаріуса отримав усну відмову через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому був вимушений звернутися із захистом своїх прав до суду з вимогою визнати право на таке майно.

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Також представником відповідача було подано заяву від 01.04.2022 про визнання позову.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Інших доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектари, на території Нападівської сільської ради, яка перебувала в КСП "Трудівник" (сертифікат серії ВН №0245200, що зареєстрований 18.04.1997 за №233), є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 7680, 89, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місце проживання: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) в КСП "Трудівник" с. Нападівка, Липовецького району Вінницької області розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката ВН №0245200 зареєстрованого 18.04.1997 року за №233.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО