Справа № 195/586/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
11.08.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нежитлове майно та про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нежитлове майно та про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини.
Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач у справі є єдиним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Все своє сумісне сімейне життя батьки проживали у спадковому будинку АДРЕСА_1 .
Вказаний будинок належав батькові ОСОБА_2 та його рідному брату ОСОБА_4 у рівних долях у порядку спадкування після смерті діда позивача ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1993 року № 863/93, зареєстрованого у реєстрі за № 2-3246.
Батько позивача разом з матір`ю проживали у одній частині домоволодіння, а рідний дядько позивача зі своєю дружиною проживали у іншій частині вказаного домоволодіння.
Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через шість днів після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 .
На день смерті батьків позивач зареєстрований за однією адресою разом з ними не був.
Інших спадкоємців після смерті батьків позивача немає. Заповіти його батьками не складалися ні на чию користь.
У 2018 році його батьки стали хворіти, і позивач у квітні 2018 року переїхав до них проживати, щоб здійснювати за ними догляд. Весь час він здійснював належний догляд за ними та лікування, придбавав все необхідне продукти, ліки, речі та інше.
Позивач будь-яких заяв про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подавав у встановлений законом шестимісячний строк через свою юридичну необізнаність.
Спадкові справи після смерті батьків не заводились.
У січні 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Земенковой Ю.А. з проханням оформити спадкове майно після померлих батьків. Але йому було рекомендовано звернутися до суду з питань прийняття спадщини після смерті матері (так як вона померла пізніше батька) у судовому порядку, оскільки він пропустив шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини.
На даний момент у позивача відсутня можливість оформити спадщину на житловий будинок, оскільки належним чином досі спадщину не прийняв, а також у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини за законом після батьків.
Представник позивача ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.
Судом встановлено, що позивач у справі є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 12.02.1970, складеного міським відділом РАЦС м.Мелітополя російською мовою: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьками позивача (а.с.10).
Згідно відомостей управління ДМС у Запорізькій області спадкодавці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою місця проживання з 05.03.2002 року (а.с.54).
Вказаний будинок належав батькові ОСОБА_2 та його рідному брату ОСОБА_4 у рівних долях у порядку спадкування після смерті діда позивача ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1993 року № 863/93, зареєстрованого у реєстрі за № 2-3246. Вказаний факт підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 04 січня 2022 року № 3320, копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.13) та копією витягу про реєстрацію права власності від 03.03.2005 року (а.с.14).
Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через шість днів після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.11).
На день смерті батьків позивач зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1 за однією адресою разом з ними не був.
На момент смерті батьків позивач проживав разом з ними, що підтверджується також довідкою з місця проживання, виданою 26 січня 2022 року головою квартального комітету №63 ОСОБА_7 (а.с.12).
Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, № 296/5 у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.
Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року також передбачено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
Позивач будь-яких заяв про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подавав у встановлений законом шестимісячний строк через свою юридичну необізнаність.
Спадкові справи після смерті батьків не заводились.
Як зазначає представник позивача, після звернення у січні 2022 року позивача до нотаріуса, приватний нотаріус надала позивачу пояснення про необхідність звернення до суду з питань прийняття спадщини після смерті матері (так як вона померла пізніше батька) у судовому порядку, оскільки він пропустив шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини.
Оскільки юридична необізнаність позивача не є поважною причиною для поновлення строку прийняття спадщини, підстав для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для спадкування в нього немає, однак враховуючи те, що він постійно проживав разом зі спадкодавцем на день її смерті, існують інші підстави звернення до суду для оформлення спадкових прав. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З матеріалів справи вбачається, що позивач від своєї спадщини не відмовлявся.
На даний момент у позивача відсутня можливість оформити спадщину на житловий будинок, оскільки належним чином до теперішнього часу спадщину не прийняв, а також у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини за законом після батьків.
Як зазначає представник позивача, під час підготовки позову до суду розпочалося вторгнення Російської Федерації на територію суверенної держави Україна, почалася війна, територія м.Мелітополя опинилася під окупацією ворога. Нотаріальна діяльність на вказаній території не здійснюється, а тому не є можливим отримати будь-які роз`яснення приватного нотаріуса або будь-яку постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, щоб долучити їх до матеріалів позовної заяви з вказаних підстав. У м. Мелітополі значно ускладнено та обмежено пересування учасників справи, не працюють будь-які державні реєстри, не здійснюється нотаріальна діяльність.
Вартість майна вираховувалась на підставі інформаційної довідки щодо ринкової вартості нерухомого майна ФОП ОСОБА_8 від 11.02.2022 відповідно до якої вартість спірного житлового будинку складає 120 000 грн. Відповідно половина об`єкту нерухомого майна 60 000 грн. (а.с.20).
До матеріалів справи позивачем також долучено копію технічного паспорту, де власниками спірного житлового будинку зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (розмір частки власності 1/2) (а.с.16-19).
Крім того, з повідомлення приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Рудого М.Є. від 01.06.2022 № 72/01-16, та з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 69086825 від 01.06.2022, № 69086840 від 01.06.2022, наданих на запит суду, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкові справи не заводились. Тобто інші спадкоємці відсутні.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі, відповідач відзив на позов не надав.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 268, 280-284, 293, 315 ЦПК України, суд
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після батьків ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя: Л. А. Кондус