АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 серпня 2022 року м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Кулянди М.І., Одинака О.О., Перепелюк І.Б.,

ознайомившись з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 червня 2022 року у справі за позовом Первинної профспілкової організації Чернівецького відділення Вільної профспілки залізничників України до Акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Пасажирська компанія» Виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Чернівці» про стягнення грошових коштів,

встановив:

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 червня 2022 року позовні вимоги Первинної профспілкової організації Чернівецького відділення Вільної профспілки залізничників України до Акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Пасажирська компанія» Виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Чернівці» про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Пасажирська компанія» Виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Чернівці» на користь Первинної профспілкової організації Чернівецького відділення Вільної профспілки залізничників України кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу у розмірі 0,3 відсотка річного фонду оплати праці працівників «Пасажирське вагонне депо Чернівці» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за період з липня по грудень 2021 року у розмірі 195 376 гривень 98 копійок..

На вказане рішення суду першої інстанції Акціонерне товариство «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у задоволенні клопотання АТ «Українська залізниця» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 червня 2022 року відмовлено. Апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» залишено без руху та встановлено пятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Апелянт отримав ухвалу апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху 10 серпня 2022 року, а отже усунути недоліки такої апеляційної скарги останній мав у строк до 16 серпня 2022 року включно.

16 серпня 2022 року на адресу Чернівецького апеляційного суду від АТ «Українська залізниця» надійшло клопотання про надання додаткового строку на усунення недоліків поданої нею апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту вказаного клопотання від АТ «Українська залізниця», їх вимоги про надання додаткового строку на усунення недоліків апеляційної скарги фактично зводяться до вимог про продовження такого строку.

Згідно статті 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ЦПК України, суд також не може продовжити строк понад встановлений ЦПК України строк.

Вирішуючи питання про продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 3 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16.

Зі змісту наведених правових норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично продовжувати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він продовженню.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, для продовження процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі клопотанням про усунення недоліків, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Апеляційний суд враховує, що представником скаржника не додано до заяви про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги жодних доказів, які б дали змогу суду об`єктивно встановити поважність причин пропуску строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

АТ «Українська залізниця» не надано доказів наявності перешкод щодо сплати ними судового збору пов`язаними із ускладненням проведення платежів органами Державної казначейської служби України.

Статтею 44 ЦПК України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 ЦПК України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства, зміст якого розкриває стаття 12 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 19 ЦПК України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій.

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про визнання причин пропуску строку АТ «Українська залізниця» для усунення недоліків апеляційної скарги,які зазначені в клопотанні, неповажними та відмови у задоволенні клопотання АТ «Українська залізниця» про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав в ухвалах від 31 січня 2022 року у справі № 910/5622/21, від 2 лютого 2022 року у справі № 640/22127/20 та від 26 серпня 2021 року у справі № 914/2441/15 (914/595/20).

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки скаржником не усунуто недоліків поданої апеляційної скарги, а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, у строк встановлений ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання неподаною і повернення апеляційної скарги від АТ «Українська залізниця» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 червня 2022 року апелянту.

Керуючись статтями 126,127, 185, 357, 381 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 червня 2022 року визнати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак

І.Б. Перепелюк