Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/20931/21

Номер провадження: 2/511/187/22

12 травня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання - Захарової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року з Приморського районного суду м. Одеса на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.05.2018 року сторони зареєстрували шлюб Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб - серії НОМЕР_1 , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.09.2021 року, актовий запис № 924. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Розірвання шлюбу у органах реєстрації шлюбу неможливо, у зв`язку з відсутністю відповідача. Сторони спільно не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне майно у подружжя відсутнє.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.02.2022 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, розірвати шлюб з відповідачем, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Колтовський В.П. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про те, що відповідач перебуває за межами України, а також у зв`язку із введенням на території України воєнного стану просять розглянути позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі. Позовну заяву просить задовольнити.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 04.05.2018 року сторони зареєстрували шлюб Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб - серії НОМЕР_1 , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.09.2021 року, актовий запис № 924.

При укладені шлюбу позивачка сподівалась на постійне сумісне мешкання з відповідачем, побудову сім`ї в розумінні позивача, взаємну любов та підтримку. Однак на теперішній час позивачка вважає шлюб помилкою у зв`язку із несприйняттям позивачкою його релегійно-етнічних традицій та канонів ісламської сім`ї, а сумісне мешкання передчасним рішенням. У зв`язку із зазначеними обставинами у позивачки із відповідачем виникали постійні сварки, які стали причиною подальшого окремого мешкання та фактичного розірвання шлюбних стосунків. Фактично спільно вони не проживають, шлюбні стосунки не підтримують на протязі більш ніж рік. Спільних дітей від шлюбу у позивачки та відповідача не має, від відповідача позивачка не вагітна. Спільне майно подружжя відсутнє. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя у відділі РАЦСу відповідно до ст. 106 СК України, не можливе у зв`язку з відсутністю одного із подружжя, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 908 грн. покладаються на позивача.

На підставі ст.ст. 24, ч. 3 ст. 105, ч. 3 ст. 109, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 18, 19, 76-81, 95, 206, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04 травня 2018 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 924 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку ОСОБА_3 , дружині - ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. В. Бобровська