Справа № 675/613/22
Провадження № 2/675/376/2022
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
12 травня 2022 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, які проводяться на користь відповідачки.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Таким чином, пред`явником при зверненні до суду повинні бути дотриманні вимоги статей 175-177 ЦПК України.
Водночас, встановлено, що дана позовна заява подана з порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відповідному співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2481 грн. Таким чином, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 992 грн. 40 коп. (2481х0,4=992,40).

Кошти при зверненні з позовною заявою до Ізяславського районного суду Хмельницької області слід вносити на наступні реквізити: отримувач коштів - ГУК у Хмельницькій області/Ізяслав. мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0022761; Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ізяславський районний суд Хмельницької області.
ОСОБА_1 до позову подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що він перебуває в ЗСУ та отримує заробітну плату у розмірі, яка не дає йому можливості сплатити судовий збір за подання вказаного позову.
Розглянувши клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, приходжу до таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Виходячи з норм ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та наданих позивачем доказів як на підставу звільнення від сплати судового збору, суд при вирішення даного клопотання надає оцінку вказаним доказам, а саме особи позивача, який являється військовослужбовцем, що стверджується довідкою Покровсько Тернівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14.03.2022 року №3/751 про те, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, та його майновий стан, який стверджується скріншотом з мобільного телефону про поповнення 05.04.2022 року карткового рахунку.
Суд зазначає, що судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статті 136 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.
З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи з місця проходження військової служби, довідка про доходи з податкового органу (центру зайнятості), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
З урахуванням вимог ст. 136 ЦПК України, суд не вправі вчиняти дії, щодо відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.
Як вбачається із матеріалів наданих до позову, позивачем на підтвердження своїх доводів про звільнення від сплати судового збору долучено скріншот з мобільного телефону про поповнення 05.04.2022 року карткового рахунку на 8039,45 грн. При цьому, відомості щодо відправника та отримувача коштів, із зазначенням, що дані кошти є грошовим забезпеченням отриманим ОСОБА_1 під час проходження військової служби - відсутні. Також є незрозумілим чи вказана сума коштів є отриманою заробітною платою за певний період часу (місяць, рік), чи можливо це є поточна сума наявності коштів на карточці позивача станом на 05.04.2022. Крім того, з даного скріншоту не можливо встановити кому належить рахунок на якому наявна сума у розмірі 8039,45 грн., тобто відсутнє прізвища володільця рахунку.
Таким чином, скріншот з мобільного телефону про поповнення 05.04.2022 року, не є достатнім доказом важкого матеріального становища ОСОБА_1 , не відображає його майновий стан та не свідчать про відсутність у нього будь-яких доходів на час подання позову та неспроможність сплатити судовий збір. З нього не можливо встановити розмір його доходу за попередній календарний рік, так і за поточний рік, тоді як безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.
Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору для певної категорії осіб - позивачів, заявників, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Позивач доказів того, що він належить до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не надав, судом факту його приналежності до осіб, які звільняються від сплати судового збору за цією нормою не встановлено.
Тому приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.
Разом з тим, відмова у задоволенні даного клопотання не позбавляє можливості позивача повторно заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору з відповідними доказами та документами, що підтверджують звільнення від сплати судового збору згідно закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, дану позовну заяву слід залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків, протягом якого позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання зазначеної позовної заяви в розмірі 992,40 грн. на вказані в ухвалі реквізити або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 175, 176, 177, 184, 185, 260 ЦПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на користь відповідачки,- залишити без руху.
Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви строк, що складає 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута. Залишення позовної заяви без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Пашкевич