Провадження №2/523/1736/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Ящука Ю.Ю.

представника відповідача адвоката Дробінової І.В.

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації м. Одеси про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною й вихованні, визначення порядку спілкування з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації м. Одеси про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною й вихованні, визначення порядку спілкування з дитиною. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Так позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одружився з ОСОБА_2 , шлюб був зареєстрований Суворовським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Від сумісного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 .

Позивач разом с дружиною та малолітнім сином ОСОБА_4 проживали у будинку АДРЕСА_1 .

30 червня 2020 року дружина позивача ОСОБА_2 забрала з собою сина та покинула помешкання.

Станом на день подання даного позову, місцезнаходження відповідачки та сина позивачу невідомо, а спроби позивача поспілкуватись із сином були марними, оскільки відповідачка не бажає з ним спілкуватись. У зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості спілкуватись із сином.

Позивач також посилається на те, що він хворіє, а тому для нього час спілкування із сином має велике значення, оскільки він не знає наслідки хвороби будуть прогресувати.

На підставі викладеного позивач просить:

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька з дитиною та повідомляти ОСОБА_1 про місце перебування дитини та заборони змінювати місця перебування дитини під час реалізації ним права на спілкування.

Встановити ОСОБА_1 час спілкування з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поза місцем фактичного проживання та реєстрації дитини, без присутності матері дитини - Бакліцької і ОСОБА_5 під час зустрічей (побачень або спільного відпочинку), за наступним графіком:

-кожні перші та треті вихідні місяця з 17:00 години п`ятниці до 21:00 години неділі, або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками;

-щорічно: з 11:00 години до 17:00 години 3 та 18 березня, 15 червня, 2 та 6 вересня і 7 грудня; з 16:00 години до 21:00 години 14 жовтня; з 11:00 години до 21:00 години 23 лютого; з 10:00 години до 20:00 години б та 9 травня; з 12:00 години до 21:00 години 1 січня;

-починаючи з 17:00 години 31 грудня, що передує кожному непарному календарному Новому Року, до 21:00 години 1 січня непарного року, починаючи із святкування Нового Року 2021 року;

-починаючи з 17:00 години 6 січня до 21:00 години 7 січня кожного парного календарного року, починаючи із святкування Різдва Христового 2022 року;

-починаючи з 17:00 години суботи, що передує кожному парному календарному Світлому Воскресінню Христовому (Пасха), до 21:00 години понеділка, починаючи із святкування Світлого Воскресіння Христового (Пасхи) 2022 року;

-зустрічі у понеділок з 12:00 години (або з часу закінчення занять в навчальному або дошкільному закладі) до вівторка 09:00 години (або до початку занять в навчальному або дошкільному закладі) та середу з 12:00 години (або з часу закінчення занять в навчальному або дошкільному закладі) до четверга 09:00 години (або до початку занять в навчальному або дошкільному закладі), кожного тижня, за місцем проживання ОСОБА_1 , з правом відводити та забирати ОСОБА_3 , із дошкільних та шкільних навчальних закладів, з можливістю прогулянок по місту та відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування, а також за бажанням дитини;

- встановити можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з ОСОБА_3 протягом літнього періоду з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України тривалістю не більше ніж на 15 діб (загальною тривалістю 45 діб за літній період), при умові створення комфортних умов для відпочинку дитини;

- під час зимових, осінніх та весняних канікул дитини встановити можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з ОСОБА_3 не менше ніж половини терміну встановлених канікул з правом відвідування культурно-розважальних дитячих закладів, відведення дитини на тренування, тощо, за умови дотримання прав та інтересів дитини;

- особисте безперешкодне спілкування дитиною за допомогою будь-яких засобів зв`язку, у будь-який зручний час, за умови дотримання прав та інтересів дитини.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що він дуже любить свою дитину, а тому зробить все для його повноцінного виховання та розвитку. Позивач пояснив, що після фактичного припинення шлюбних відносин, його дружина забрала сина до себе, а тому він не мав можливості спілкуватись з дитиною. Відповідачка намагалась не спілкуватись з ним, а також не давати йому можливості бачитись з дитиною. Після початку агресії Російської Федерації, дружина спільно з дитиною повернулись до нього, оскільки у будинку були створені кращі умови для безпеки. Декілька місяців вони всі спільно проживали у будинку позивача, а тому позивач відновив свої взаємовідносини із сином. Однак через деякий час, відповідачка заявила, що вона з дитиною збирається за кордон. Позивач не заперечував виїзду дитини за кордон, оскільки вважав, що це буде більше корисне у сучасних умовах. В той же час, він був дуже здивований, що на наступний день після імовірного виїзду дитини за кордон, він побачив дитину разом з матір`ю в центрі м. Одеса, але пояснити свої дії відповідачка не змогла. У зв`язку з чим, він вирішив забрати дитину до себе, оскільки вважає, що мати не має можливості надати необхідну турботу, а також сприяти розвитку дитини.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, а також пояснила, що вона не має заперечень щодо спілкування сина з батьком. Вона вважає, що вона та позивач мають рівні права та обов`язки щодо дитини, але позивач бажає взагалі її усунути від виховання сина. Так, вона пояснила, що дійсно, після початку військових дій до неї зателефонував позивач, якій їй запропонував повернутись до нього з метою забезпечення безпеки сина. Вона погодилась, оскільки бажала бути впевненою у безпеці її сина. Вона проживала спільно з позивачем та сином у будинку позивача, проте подружні відносини між ними не були відновлені. Через деякий час, вона вирішила виїхати за кордон з дитиною, проте їй це не вдалось, оскільки виникли проблеми під час подорожі, а тому вона була вимушена повернутись додому. Позивач дізнався, що вона повернулась, та завдяки хитрощам, забрав дитину до себе без її згоди, у зв`язку з чим, вона не має можливості бачитись з дитиною.

Представники органу опіки та піклування в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність з урахуванням поданого висновку.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одружився з ОСОБА_2 , шлюб був зареєстрований Суворовським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с. 12)

Від сумісного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 . (а.с. 13)

Позивач разом с дружиною та малолітнім сином ОСОБА_4 проживали у будинку АДРЕСА_1 . 30 червня 2020 року дружина позивача ОСОБА_2 забрала з собою сина та покинула позивача.

Судом встановлено, що починаючи з 30.06.2020р. відповідачка ОСОБА_2 проживала спільно з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , окремо від позивача ОСОБА_1 . Між сторонами склались неприязні взаємовідносини, а тому відповідачка намагалась утримуватись від спілкування з позивачем, а також обмежити його спілкування із сином.

В судовому засіданні відповідачка пояснила, що не мала на меті обмежити спілкування батька із сином, проте не довіряла позивачу, оскільки він вчиняв щодо неї домашнє насилля, а тому намагались зберегти психіку дитині. Вона також пояснила, що із дитиною працювали психологи, оскільки були наявні наслідки негативної поведінки батька.

В свою чергу, позивач пояснив, що звинувачення його у домашньому насиллі це є відвертою брехнею, оскільки він ніколи не вчиняв жодних протиправних дій щодо відповідачки та сина. Він дуже любить свого сина, а тому готовий за нього віддати своє життя.

Судом встановлено, що дійсно у березні 2021р. ОСОБА_2 зверталась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. У заяві вона стверджувала, за останні роки спільного життя ОСОБА_1 став систематично проявляти домашнє насильство по відношенню до заявниці та їх спільного малолітнього сина, що проявляється у словесних образах, погрозах життю та здоров`ю заявниці, приниженнях її гідності у присутності малолітнього сина, переслідуваннях і постійних залякуваннях, неконтрольованих приступах агресії та неприпустимих криках ненормативної лексики до заявниці у присутності дитини, що супроводжуються істериками та плачем дитини, на які батько категорично не зважає.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2021р. по справі №523/3918/21 у задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено.

Вищевказане рішення залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09.04.2021р..

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд вважає, що посилання відповідачки на вчинення домашнього насилля щодо неї та малолітнього сина ОСОБА_4 зі сторони позивача не підтверджено належними доказами.

В зв`язку з чим, суд вважає, що підстав для обмеження спілкування батька з дитиною не було, а тому поведінка відповідачки суперечила інтересам дитини.

Судом встановлено, що після початку агресії Російської Федерації, відповідачка спільно з дитиною повернулись до позивача, оскільки у будинку позивача були створені кращі умови для безпеки. Декілька місяців вони разом проживали у будинку позивача, а тому позивач відновив свої взаємовідносини із сином.

Вищевказаний факт в судовому засіданні сторони визнали, а тому даний факт, не підлягає доказуванню.

З пояснень сторін убачається, що через декілька місяців після спільного проживання, відповідачка вирішила виїхати з дитиною за кордон, при цьому, позивач не заперечував проти їх виїзду. Однак відповідачці не вдалось виїхати з дитиною за кордон, після чого між сторонами виникла чергова сварка, в процесі якої позивач забрав дитину до себе додому.

Судом також встановлено, що на час розгляду справи, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає спільно з батьком ОСОБА_1 . Необхідно відзначити, що в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 стверджує, що вона не надавала згоди позивачу на проживання з дитиною, а він, фактично забрав дитину без її відома.

Суд вважає, що, на даний час, між сторонами фактично виник спір щодо місця проживання малолітньої дитини.

Однак дана обставина не є перешкодою для вирішення заявлених вимог по суті, оскільки, незважаючи на суттєву зміну обставин, позивач не відмовлявся від позову.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він вважає, що дитина повинна проживати разом з ним, оскільки він буде більше турбуватись про сина, але не виключає можливості проживання дитини разом з матір`ю, з умовою надання йому необхідного часу для виховання та спілкування із сином.

Правові підстави ухваленого рішення.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Пунктами 2, 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Крім того, у відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Крім того, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 19 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради від 04.06.20211р. за №01-05-3/159вх.орган опіки та піклування - Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним встановлення наступного графіку: щонеділі з 10.00г до 19.00г., щосереди з 17.00 до 20.00г, в дні новорічних свят, а саме 1 та 7 січня з 10.00 до 18.00гг., в дні народження батька дитини та бабусі, в день народження дитини з 15.00 до 19.00., необмежене спілкування з дитиною.

Суд, заслухавши пояснення сторін, враховуючи той факт, що відповідачка визнає право позивачка, як батька дитини, на рівність прав щодо виховання дитини, визначити графік спілкування з дитиною максимально з урахуванням заявлених позовних вимог, проте з урахуванням інтересів дитини, необхідності надання часу для відпочинку та навчання.

На підставі викладеного, суд вважає, визначити способи участі батька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

шляхом встановлення спілкування:

-щомісячно кожні перші та треті вихідні місяця з 17:00 години п`ятниці до 21:00 години неділі, або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками;

-щотижня кожний понеділок та середу з 14.00 до 19.00 гг;

-щорічно:

з 11:00 години до 17:00 години 3 та 18 березня, 15 червня, 2 та 6 вересня і 7 грудня;

з 16:00 години до 21:00 години 14 жовтня;

з 11:00 години до 21:00 години 23 лютого;

з 10:00 години до 20:00 години 6 та 9 травня;

з 12:00 години до 21:00 години 1 січня;

починаючи з 17:00 години 31 грудня, що передує кожному непарному календарному Новому Року, до 21:00 години 1 січня непарного року,

-починаючи з 17:00 години 6 січня до 21:00 години 7 січня кожного парного календарного року, починаючи із святкування Різдва Христового;

-починаючи з 17:00 години суботи, що передує кожному парному календарному Світлому Воскресінню Христовому (Пасха), до 21:00 години понеділка,

-встановити можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без супроводу та згоди матері ОСОБА_2

протягом літнього періоду з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України тривалістю не більше ніж на 15 діб за один раз (загальною тривалістю 45 діб за літній період);

протягом зимових, осінніх та весняних канікул не менше половини терміну встановлених канікул з правом перебування у батька ОСОБА_1 за його місцем проживання.

Окрім того, необхідно

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) не перешкоджати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) у спілкуванні та спільному перебуванню з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений час, згідно п. 2 рішення суду.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 )

дотримуватись графіку спілкування з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений час, згідно п. 2 рішення суду,

повертати дитину матері дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) після завершення часу спілкування з дитиною, згідно п. 2 рішення суду.

Суд також нагадує батькам, що майбутнє дитини залежить від їх спільного порозуміння, але не від бажання реалізувати особисті амбіції.

Керуючись ст.ст. 10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації м. Одеси про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною й вихованні, визначення порядку спілкування з дитиною задовольнити частково.

2. Визначити способи участі батька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

шляхом встановлення спілкування:

-щомісячно кожні перші та треті вихідні місяця з 17:00 години п`ятниці до 21:00 години неділі, або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками;

-щотижня кожний понеділок та середу з 14.00 до 19.00 гг;

-щорічно:

з 11:00 години до 17:00 години 3 та 18 березня, 15 червня, 2 та 6 вересня і 7 грудня;

з 16:00 години до 21:00 години 14 жовтня;

з 11:00 години до 21:00 години 23 лютого;

з 10:00 години до 20:00 години 6 та 9 травня;

з 12:00 години до 21:00 години 1 січня;

починаючи з 17:00 години 31 грудня, що передує кожному непарному календарному Новому Року, до 21:00 години 1 січня непарного року,

-починаючи з 17:00 години 6 січня до 21:00 години 7 січня кожного парного календарного року, починаючи із святкування Різдва Христового;

-починаючи з 17:00 години суботи, що передує кожному парному календарному Світлому Воскресінню Христовому (Пасха), до 21:00 години понеділка,

-встановити можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без супроводу та згоди матері ОСОБА_2

протягом літнього періоду з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України тривалістю не більше ніж на 15 діб за один раз (загальною тривалістю 45 діб за літній період);

протягом зимових, осінніх та весняних канікул не менше половини терміну встановлених канікул з правом перебування у батька ОСОБА_1 за його місцем проживання.

3. Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) не перешкоджати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) у спілкуванні та спільному перебуванню з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений час, згідно п. 2 рішення суду.

4. Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 )

дотримуватись графіку спілкування з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений час, згідно п. 2 рішення суду,

повертати дитину матері дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) після завершення часу спілкування з дитиною, згідно п. 2 рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 29.07.2022