Номер провадження 2/756/1995/22
Рішення

Іменем України

(заочне)

23 червня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слуцького О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ковалевську Д.С. звернулася до суду з позовом до ТДВ «СК ««Ю.ЕС.АЙ.», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ТДВ «СК ««Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 80 066,38 грн, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 65 196,84 грн, витрати на проведення оцінки в розмірі 3 000,00 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 20.11.2020 о 22 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Щусєва, 20 відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Ford», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (Відповідач 2) та транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (Позивачу). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суд міста Києва від 19.01.2021 у справі №761/39939/20 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Страховика (Відповідач 1) - ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200748387. Згідно з Полісом № 200748387 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000,00 грн. Розмір франшизи згідно з Полісом № 200748387 становить 0,00 (нуль гривень 00 коп.) гривень, про що свідчить відповідь МТСБУ від 01.11.2021. Позивач звернулась до ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 26.10.2021 засобами поштового зв`язку було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. 28.10.2021 страховиком було отримано заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №4420, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 , становить 145 263,22 грн, а вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 80 066,38 грн. Позивач поніс витрати на проведення оцінки та складання Звіту № 4420 у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №4420 від 27.09.2021.

02.08.2021 ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." втратило статус асоційованого члена МТСБУ, у зв`язку з чим втратило право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, припинення ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." членства в МТСБУ не звільняє останнього від виконання зобов`язань згідно з укладеними ними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи розмір оціненої шкоди відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, позивач вважає, що виплаті на користь позивача Відповідачем 1 підлягає страхове відшкодування у розмірі 80 066,38 грн.

Страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

З огляду на те, що вина відповідача 2 у завдані збитків (майнової шкоди) позивачу встановлена маючою преюдиційне значення Постановою Шевченківського районного суд міста Києва № 761/39939/20 від 19.01.2021, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту з урахування зносу транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 , становить 80 066,38 грн., а вартість відновлювального ремонту, тобто кошти, які необхідні для відновлення порушеного права - 145 263,22 грн, то позивачу з боку відповідача 2 підлягає виплата різниці між вартістю відновлювального ремонту (145 263,22 грн), страховим відшкодуванням (що має бути сплаченим Страховиком) (80 066,38 грн), та вимушеними витратами на проведення оцінки матеріального збитку (3000,00 грн), що становить 68 196,84 грн.

Окрім того, позивач наполягає на стягнені з відповідача 2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн з огляду на наступне. У результаті протиправних дій Відповідача 2 було спричинення пошкодження майна позивача, що безумовно вплинуло на якість його повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що позивач була вимушена витрачати час на пошук експертної організації, звертатись до СТО та страхової компанії, звертатись за допомогою до юристів тощо. Позивач вважає, що 5 000,00 грн - це адекватний грошовий еквівалент понесених душевних страждань та втрат немайнового характеру.

Ухвалою суду від 23.11.2021 відкрито провадження, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача - адвокат Ковалевська Д.С. надіслала на електронну адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач 1 - ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» явку свого уповноваженого представника у судове засіданні не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надала.

Окрім того, відповідачами у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін і дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року о 22 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ford», д.н. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Щусєва, 20, не обрала безпечну швидкість, не дотрималася безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Hyundai», д.н. НОМЕР_3 , який в результаті здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault», д.н. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2021 у справі №761/39939/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Чернігів, визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 10).

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у відповідача ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» за договором (полісом) №200748387 від 20.11.2020 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 власником транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 (а.с. 7).

СПД ОСОБА_3 було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №4420 від 20.11.2020, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 , становить 145 263,22 грн, а вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 80 066,38 грн (а.с. 16-37).

Позивачем сплачено на користь СПБ ОСОБА_3 за проведення оцінки матеріального збитку автомобіля «Renault», д.н. НОМЕР_2 , 3 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №2240 від 27.09.2021 (а.с. 38).

Як вбачається з відповіді МТСБУ у відповідності до умов Договору (полісу) №200748387 розмір франшизи дорівнює 0 грн (а.с. 12).

21.10.2021 позивач звернувся до відповідача ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, пошкодженням транспортного ««Renault», д.н. НОМЕР_2 (а.с. 13). 28.10.2021 відповідач 1 було отримано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 14).

Судом встановлено, що на момент розгляду справи шкода, завдана позивачу у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу, відшкодована не була, оскільки доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з положенням п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Матеріалами справи доведений факт про те, що на виконання ст. 33, 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 26.10.2021 засобами поштового зв`язку було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. 28.10.2021 відповідачем 1 було отримано заяву про виплату страхового відшкодування. Таким чином, позивачем подано весь необхідний пакет документів для отримання страхового відшкодування.

Проте, відомості про проведення виплати страхового відшкодування позивачу матеріали справи не містять та відповідачем відповідних доказів не надано.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача про виплату страхового відшкодування в розмірі 80 066,38 грн.

Аналіз статті 1194 ЦК України дає підстави для висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Оскільки вартість матеріального збитку, що визначається автотоварознавчим дослідженням є результатом теоретичного розрахунку (оскільки застосовуються до вартості відновлювального ремонту математичні формули), а вартість відновлювального ремонту є сумою вартості робіт, фарбування та запасних частин, що є ринковими та об`єктивними на момент визначення збитку, то саме вартість відновлювального ремонту транспортного засобу є повною та необхідною для відновлення позивачем свого пошкодженого автомобіля, а тому позивач, як потерпіла особа має право на отримання компенсації вартості відновлювального ремонту на суму 145 263,22 грн для подальшого відновлення власного транспортного засобу.

Отже, відповідач 2 - ОСОБА_2 в силу статті 1194 ЦК України зобов`язана відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, і страховою виплатою, яка нею одержана або буде одержана від страховика.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2019 у справі №761/14285/16-ц.

Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту з урахування зносу транспортного засобу «Renault», д.н. НОМЕР_2 становить 80 066,38 грн, а вартість відновлювального ремонту, тобто кошти, які необхідні для відновлення порушеного права - 145 263,22 грн, то позивачу з боку Відповідача 2 підлягає виплата різниці між вартістю відновлювального ремонту (145 263,22 грн), страховим відшкодуванням (що має бути сплаченим Страховиком) (80 066,38 грн.), та вимушеними витратами на проведення оцінки матеріального збитку (3 000,00 грн), що становить 68 196,84 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 у справі №344/7069/15-ц в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль позивача, який належить їй на праві власності. Внаслідок його пошкодження вона вимушена була відновлювати його. Позивач через протиправну поведінку відповідача, зазнала душевних страждань та переживань у зв`язку із пошкодженням власного транспортного засобу.

Отже, суд вважає встановленим в судовому засіданні заподіяння позивачу моральної шкоди, через пошкодження його майна, зміну нормального перебігу його життя, та психологічних переживань, відповідальність за яку покладається судом на відповідача ОСОБА_2 та визначає розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на його користь в розмірі 3 000,00 грн, частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 800,66 грн, а з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 711,96 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 89, 141, 263-265, 280-282, 354 - 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» (адреса місцезнаходження: 04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 4, корп. 6-А; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) страхове відшкодування в розмірі 80 066,38 грн та витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 800,66 грн, а всього 80 867,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 65 196,84 , витрати на проведення оцінки в розмірі 3 000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн та витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 711,96 грн, а всього 71 908,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя І.М. Банасько