Справа № 191/3635/21
Провадження № 2/191/1137/21
У Х В А Л А

іменем України

06 травня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря Яришевої Н.В.,

розглянувши згідно вимог ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Також зазначила, що вона перебуває на 8-му тижні вагітності.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 16.11.2021 року було відкрито провадження у даній справі та справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням) сторін.

З копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 вбачається, що 15.11.2008 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « ОСОБА_4 ».

Згідно довідки КНП «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради» № 275 від 05.04.2022 року ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в акушерсько-гінекологічному відділенні з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року з діагнозом : «IV Вагітність 30 тижнів. Загроза передчасних пологів. Вагітність збережена, наразі становить 38 тижнів.

Частинами ч.1,2 ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з частиною другою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв`язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі.

У своїй ухвалі від 15.12.2021 року у справі №361/1017/20 ( провадження №61-2910св21) Верховний Суд виклав свою позицію, згідно якої «… Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав («Beles and others v. the Czech Republic» (Белеш та інші проти Чеської Республіки), § 49). Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обов`язків». Таким чином, у статті 6 представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле («Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства), § 36). «Право на суд» та право на доступ не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав («Philis v. Greece» (Філіс проти Греції), § 59; «De Geouffre de la Pradelle v. France» (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), § 28, і «Stanev v. Bulgaria» (Станєв проти Болгарії) [ВП], § 229). Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» («Bellet v. France» (Белле проти Франції), § 38). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Rada Cavanilles v. Spain» (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії), § 49; «Miragall Escolano and others v. Spain» (Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії), § 38; «Societe anonyme Sotiris and Nikos Koutras ATTEE v. Greece» (Societe anonyme Sotiris and Nikos Koutras ATTEE проти Греції), § 20; «Beles and others v. the Czech Republic» (Белеш та інші проти Чеської Республіки), § 50; «RTBF v. Belgium» (RTBF проти Бельгії), §§ 71, 72, 74). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 753/8546/17 (провадження № 61-32372св18) суд зробив висновок про те, що приписи частини другої статті 110 СК України виключають провадження у справі за умови вагітності дружини. Факт вагітності дружини є безумовною підставою, яка унеможливлює подальший розгляд справи, незалежно від того, коли настала вагітність дружини : до чи після пред`явлення позову. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не може погодитись з таким висновком, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні та застосуванні частини другою статті 110 СК України, не враховують положень ЦПК України щодо підстав та випадків закриття провадження у справі. Так, відповідно до частини другої статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Тобто законодавець визначив, що перешкодою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є вагітність дружини або наявність у неї дитини, якій не виповнилося одного року, саме на день пред`явлення позову. Положення частини другої статті 110 СК України спрямовані лише на унеможливлення пред`явлення позову про розірвання шлюбу до дружини, яка перебуває у стані вагітності, та протягом одного року після народження дитини, що водночас надає право суду закрити провадження у справі, якщо згадана вимога на час пред`явлення позову не була додержана. Відповідно до частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Отже, положення частини першої статті 255 ЦПК України не передбачають закриття провадження у випадку, якщо у справах про розірвання шлюбу вагітність дружини настала після пред`явлення до суду позову..».

Однак, як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу 01.11.2021 року, станом на 05.04.2022 року відповідач перебуває на 38 тижні вагітності. Тобто на день пред`явлення позову до суду відповідач вже була вагітна, що є безумовною підставою, яка унеможливлює подальший розгляд справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки відповідач на день пред`явлення позову була вагітна, тому відповідно до вимог ч. 2ст. 110 СК України справа про розірвання шлюбу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а провадження підлягає закриттю.

Крім того, ч.2 ст.255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. У зв`язку з цим, суд вважає необхідним на підставі п. 5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» повернути позивачу сплачений ним судовий збір в розмірі 908,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 110 СК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 260 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду з тих самих підстав після досягнення дитиною одного року.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , з державного бюджету судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, сплачений згідно квитанції № ПН5231527 від 01.11.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Твердохліб