Провадження № 6/752/135/22
У Х В А Л А

іменем України

13 липня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складів:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Управління забезпеченні примусового виконання рішень у Херсонській області відділу примусового виконання,-

в с т а н о в и в:

у липні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Пінчук Ю.В. звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду, що застосовано Київським районним судом м. Сімферополя.

Свою заяву мотивував тим, що ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя АРК по справі № 6-247/11 було задоволено подання державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за 12 виконавчим листам, виданим на виконання судових рішень у цивільних справах про стягнення з нього заборгованості на користь ПАТ «Мегабанк».

Вказав, що заборгованість за вказаними провадженнями відсутня, й 11 виконавчих проваджень щодо нього завершено, відкритих проваджень на примусовому виконанні не перебуває.

Тому, посилаючись на ст. 441 ЦПК України, просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України, встановлене ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.08.2011 року по справі № 6-247/11.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.07.2021 року вищезазначена заява направлена до Київського апеляційного суду для визначення підсудності (а.с. 32).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України передано для розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 46).

08.12.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Хоменко В.С. (а.с. 47).

Учасники процесу, котрі в установленому порядку повідомлялись про дату. час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв по суті заяви не подали, клопотань з процесуальних питань не заявили.

Суд, дослідивши матеріали заяви, додані до заяви докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Частиною 5 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження по виконанню виконавчих листів:

№ 2-1904/209 від 13.10.2009 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КСПА Криму «Профі» суму заборгованості у розмірі 12 554,00 грн;

№ 2-2336/09 від 07.09.2009 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ерсте Банк» суми заборгованості у розмірі 16 248,07 грн.;

№ 2-2636/09 від 07.09.2009 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя,про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ерсте Банк» суми заборгованості у розмірі 570,84 грн.;

№ 2-1698/09 від 09.06.2009 року, виданого Київським районним судом м. Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ ВТБ Банк суми заборгованості у розмірі 11 797,24 грн.;

№ 2-1379/09 від 22.04.2009 року, виданого Київським районним судом м. Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості у розмірі 335911,00 грн.;

№ 2-1108/10 від 02.09.2010 року, виданого Центральним районним судом м.Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КЦРО ВАТ «Мегабанк» суми заборгованості у розмірі 25967,03 грн.;

№ 2-2-4/10307-2008 від 22.09.2009 року, виданого Господарським судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кримгідроспецстрой» суми заборгованості у розмірі 139148,11 грн.;

№ 2-4974/09 від 08.02.2010 виданого Залізничним районним судом м.Сімферополя про стягнення на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» суми заборгованості у розмірі 281,59 грн.;

№ 2-4974/09 від 08.02.2008 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» суми заборгованості у розмірі 35 047,85 грн.;

№ 2-2597/10 від 26.03.2010 року, виданого Київським районним судом м.Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» суми заборгованості у розмірі 18 971,42 грн.;

№ 2-1108/10 від 02.09.2010 року, виданого Центральним районним судом м.Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КРЦУ «Мегабанк» суми заборгованості у розмірі 1 864,40 грн.;

№ 2-2695/09 від 11.02.2011 року, виданого Залізничним районним судом м.Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Демарк» суми заборгованості у розмірі 6 719,34 грн.

Згідно листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.02.2021 року № 7362 у відділі не перебувають на виконанні виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 10).

Заявником, як підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України надано відповідь Відділу примусового виконання рішень суду Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області відділу примусового виконання від 04.06.2021 року за № 12816 на адвокатський запит стосовно відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно додатків наданих до відповіді на адвокатський запит судом встановлено, що виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів: № 2-1904/209 від 13.10.2009 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя;№ 2-2336/09 від 07.09.2009 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя; № 2-2636/09 від 07.09.2009 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя; № 2-1379/09 від 22.04.2009 року, виданого Київським районним судом м.Сімферополя; № 2-1108/10 від 02.09.2010 року, виданого Центральним районним судом м. Сімферополя; № 2-2-4/10307-2008 від 22.09.2009 року, виданого Господарським судом; № 2-4974/09 від 08.02.2010 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя; № 2-4974/09 від 08.02.2008 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя; № 2-2597/10 від 26.03.2010 року, виданого Київським районним судом м. Сімферополя; № 2-1108/10 від 02.09.2010 року, виданого Центральним районним судом м. Сімферополя; № 2-2695/09 від 11.02.2011 року, виданого Залізничним районним судом м. Сімферополя - завершені (а.с. 121-25).

Щодо виконавчого листа за № 2-2695/2009 від 09.06.2009 року, виданого Київським районним судом м. Сімферополя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "ВТБ Банк", встановлено, що згідно листа в.о. заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) О.Білого, стягувач ВАТ "ВТБ Банк" не зареєстрований.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За ч. ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року р. № 1404-VIII.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом ч. ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Разом з тим, враховуючи встановлення в ході розгляду заяви відсутності ухилення заявником від виконання зобов`язань, зокрема, виконання судових рішень, закінчення виконавчих проваджень, за яким останній був боржником, відсутність незакінчених та відкритих проваджень на даний час у Відділі примусового виконання рішень суду Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області відділу примусового виконання, який відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, здійснює виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на території, яка відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" відносно заявника, суд надходить до висновку про те, що вимоги заявника про скасування обмеження у праві виїзду за межі України законні та обґрунтовані, з огляду на що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Управління забезпеченні примусового виконання рішень у Херсонській області відділу примусового виконання - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлене ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.08.2011 року по справі № 6-247/11.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Хоменко