Провадження № 2/127/4640/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Обертун Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги про стягнення моральної шкоди, завданої неправомірними діями Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, у якому просила визнати протиправною бездіяльність Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо невиконання рішень судів, їх ігнорування та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що Вінницьким окружним адміністративним судом 18.03.2021 ухвалено рішення, яким було задоволено її позов частково, визнано протиправною бездіяльність Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо не надання доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21.

Цим же рішенням зобов`язано вказаний Центр надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21 з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Вказане рішення Вінницького окружного адміністративного суду залишено без змін Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021.

Однак, Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги вищевказані рішення судів не виконуються, внаслідок чого їй завдано моральної шкоди, яку позивач обґрунтовує позбавленням її права на отримання професійної правової допомоги, а також полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з протиправною бездіяльністю Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Обґрунтовуючи розмір завданої моральної шкоди, позивач посилається на те, що внаслідок протиправної бездіяльності Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги з її боку були втрачені нормальні життєві зв`язки; був змінений налагоджений спосіб життя, що призвело до того, що вона вимушена була докласти додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї сім`ї, щоб відстоювати свої права в суді.

Також через протиправні дії Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги позивач отримала суттєві погіршення стану здоров`я, та вимушена була тривалий час лікуватися від тих хвороб, які стали наслідком її хвилювання, в частині того, що вона своєчасно не отримала належну правову допомогу, яку повинен був забезпечити зі свого боку Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

З огляду на викладене, позивач звернулася в суд з цим позовом та просить стягнути з Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з відповідного казначейського рахунку на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями та протиправною бездіяльністю Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги кошти в розмірі 30 000 грн., оскільки вона має право відповідно до ст. 23 ЦК України на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що виявилися у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку вказаного Центру; триває навмисне невиконання судового рішення, що ухвалено Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №120/222/21-а від 18.03.2021; було позбавлено її в отриманні професійної правової допомоги в судовій справі, що розглядається Калинівським районним судом Вінницької області; порушено право на судовий захист у судах України; вона змушена була витрачати власний час та кошти щодо написання заяв та звернень до органів влади щодо вчинених протиправних дій, які стали підставою для припинення їй правової допомоги; завдяки протиправній бездіяльності та протиправним діям Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги фактично зобов`язано було в судовому порядку визнавати дії вказаного Центру незаконними, що також потребувало додаткових матеріальних та моральних зусиль для організації її життя; в результаті протиправних дій Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у неї через хвилювання за своєчасну не отриману правову допомогу, що повинно була надана цим Центром, погіршився стан здоров`я.

Крім цього, просила зобов`язати Державну казначейську службу України після ухвалення судового рішення за цим позовом на її користь здійснити перелік заходів, встановлених Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджету.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представником було надіслано до суду відзив на позов, відповідно до якого позов не визнається, оскільки Державна казначейська служба України є самостійною юридичною особою, самостійно несе відповідальність за своїми зобов`язаннями і не має жодного відношення до діяльності Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, бездіяльністю якого, на думку ОСОБА_1 , їй спричинено моральну шкоду. Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 15.04.2015 №215, казначейство є центральним органом виконавчої влади, юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням і тому відповідає лише за виконання своїх зобов`язань та не відповідає за зобов`язаннями інших юридичних та фізичних осіб (ст. 96 ЦК України). Тому визначення відповідачем у справі Держави України в особі Державної казначейської служби України є безпідставним та таким, що суперечить Конституції України, ст.ст. 2, 170, 176 ЦК України, Положенню. Крім того, Державна казначейська служба України та її працівники жодних порушень прав та законних інтересів позивача не допускали і будь-які зобов`язання перед нею у них відсутні. До компетенції Державної казначейської служби України відноситься лише виконання судових рішень, за якими передбачено безспірне списання коштів Державного бюджету. Також представником у поданому відзиві на позов зазначено, що наведене у позовній заяві ОСОБА_1 обґрунтування моральної шкоди носить суто декларативний характер та не містить жодного факту, чим підтверджується заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або інших втрат немайнового характеру та в чому воно полягає. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відповідача Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі Вінницького місцевого центру) в судовому засіданні позов не визнав, надав відзив на позов та пояснив, що в провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа №132/3321/20 за позовом ОСОБА_1 до адвоката ОСОБА_5 про стягнення з неї моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

У зв`язку з тим, що вказана справа є малозначною, оскільки ціна позову, з яким звернулася ОСОБА_1 , не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачу надавалась безоплатна вторинна правова допомога уповноваженим працівником відділу "Жмеринське бюро правової допомоги" у відповідності до вимог ч. 4 ст. 21 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Представник відповідача звернув увагу на відсутність повноважень у Вінницького міського суду Вінницької області на визнання бездіяльності та визнання протиправними дій Вінницького місцевого центру щодо невиконання рішення ухваленого іншим судом в порядку адміністративного судочинства.

Також зазначив про те, що наявність судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2021 по справі №120/222/21 про визнання протиправними дій Вінницького місцевого центру не може бути єдиною та достатньою підставою для задоволення позову, оскільки вказаним рішенням не встановлювалась безумовна доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди.

Крім цього, ОСОБА_1 не надала жодного належного та допустимого доказу спричинення їй моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між встановленим порушенням та заявленою моральною шкодою в розмірі 30 000 грн.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача Вінницького місцевого центру, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 23.11.2020 до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги з питання представництва інтересів ОСОБА_1 у Калинівському районному суді Вінницької області та в суді апеляційної інстанції, складення процесуальних документів до органів влади та до інших установ в межах судової справи №132/3321/20 (а.с.26).

25.11.2020 Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги видано наказ №923/02-04, яким надано безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20 (а.с.27).

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області по справі №132/3321/20 від 23.12.2020 роз`яснено ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_2 положення статті 60 ЦПК України, зокрема, щодо порядку представництва інтересів під час розгляду справ у малозначних спорах (а.с.117-118).

Наказом Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №1/03-04 від 04.01.2021 уповноважено начальника відділу «Жмеринське бюро правової допомоги» ОСОБА_3 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 (а.с.119).

Про видачу вказаного наказу того ж дня повідомлено Калинівський районний суд Вінницької області, а 29.01.2021 також повідомлено ОСОБА_1 листом за №03-16/47 (а.с.122-123).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/222/21-а від 18.03.2021 визнано протиправною бездіяльність Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо не надання доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21 та зобов`язано Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

Вказане рішення Вінницького окружного адміністративного суду залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 (а.с.29-37).

26.10.2021 Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги видано наказ №115/03-08 про заміну уповноваженого наказом №1/03-04 начальника відділу "Жмеринське бюро правової допомоги" ОСОБА_3 на адвоката Тарасюк Оксану Миколаївну, якій того ж дня видано доручення №774 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20 (а.с.124).

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо невиконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/222/21-а від 18.03.2021 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 та їх ігнорування суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

При цьому, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Вказана позиція сформована Верховним Судом у постанові від 23.11.2020 у справі 855/115/20.

Подібні правові висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №806/3099/17 та від 17.04.2018 у справі №819/1430/17.

Таким чином, прийняття рішення про визнання протиправними дій щодо невиконання вимог рішень адміністративних судів має розглядатися в межах конкретної судової справи, в даному випадку, Вінницьким окружним адміністративним судом у справі №120/222/21-а.

Обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначила, що внаслідок протиправної бездіяльності Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з боку позивача були втрачені нормальні життєві зв`язки, змінений налагоджений спосіб її життя. А все це разом призвело до того, що ОСОБА_1 вимушена була докласти додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї сім`ї, щоб відстоювати свої права в суді.

Крім цього, позивач вказує на те, що вона отримала суттєві погіршення стану здоров`я та вимушена була тривалий час лікуватися від тих хвороб, які стали наслідком хвилювання, пов`язаного з несвоєчасним отриманням належної правової допомоги, яку повинен був забезпечувати зі свого боку Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Однак, безоплатна вторинна правова допомога надавалася позивачу спочатку уповноваженим працівником Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 , а в подальшому після його заміни - адвокатом Тарасюк О.М .

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд погоджується із твердженням представника Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що сам по собі факт ухвалення Вінницьким окружним адміністративним судом рішення по справі №120/222/21 від 18.03.2021, без надання інших доказів, не може підтверджувати отримання позивачем моральної шкоди.

Наявність такої шкоди має встановлюватися на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, що визначено положеннями ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Однак, ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами спричинення їй моральної шкоди, причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги і моральною шкодою, а також наслідками, а тому в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди суд відмовляє.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Зважаючи на те, що позивач є інвалідом 2 групи, судові витрати із сплати судового збору підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому що у задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13.05.2022.

Відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач Державна казначейська служба України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ;

Відповідач Вінницький місцевий центр із надання безоплатної вторинної правової допомоги, 21021, м. Вінниця, вул. В.Порика, 29, .

Суддя