РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/19308/21

08 серпня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Зберун К. Ф.

за участю представника позивача адвоката Андрієвського А.О., представників відповідачів Накопалов Є.О., Тарасюк Л.М., Стельмащук Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області про розірвання договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати договір оренди земельної діялянки від 24.07.2017 року, укладений між позивачем та Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, та стягнути з Головного управлінням Держгеокадастру у Рівненській області витрати по сплаті судоовго збору в сумі 908,00 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що24.07.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було укладено договір оренди землі згідно якого відповідач передав в позивачу у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :05:01:018:0211, яка розташована на території Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, загальною площею 1,2249 га строком на 7 років. Необхідність укладання зазначеного договору виникла у зв`язку із планами на здійснення господарської діяльності. З цією ж метою у 2016 році позивач придбав корівник, який знаходиться на даній земельній ділянці. Однак, запланованою господарською діяльністю позивач не займався, придбана ним будівля корівника так і не використовувалась, що призвело до його занедбання. Як наслідок, з моменту укладання договору оренди по даний час позивачем не використовувалась і орендована земельна ділянка.

В серпні 2021 року позивач звернувся до відповідача з проханням розірвати договір оренди землі від 24.07.2017 року, до даного звернення було долучено додаткову угоду про припинення договору оренди землі та акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки в двох примірниках. Листом від 08.09.2021 №619/06-21 позивачу було відмовлено в припиненні договору оренди. Позивач вважає дану відмову необгрунтованою та такою, що порушує його права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовму засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідачів Накопалов Є.О. , Тарасюк Л.М. , Стельмащук Л.Г. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження №14-144цс 18).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), зокрема шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 4 ст. 124 цього Кодексу передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Судом встановлено, що наказом Головного управління №17- 2157/16-17-СГ від 11.07.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2249 га в оренду позивачу ОСОБА_1 терміном на 7 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мирненської сільської ради. Передано в оренду земельну ділянку площею 1,2249 га, кадастровий номер 562385400:05: 18:0211, для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності та віднесено її до категорії - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

27.05.2021 року набув чинності Закон України від 28.04.2021 №1423-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». Вказаним Законом Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено п.24, відповідно до якого, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Як вбачається з Договору оренди, предметом оренди є земельна ділянка державної власності площею 1,2249 га, для розміщення та експлуатації, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :05:018:0211.

19.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернуся до Головного управління з проханням про розірвання договору оренди землі від 24.07.2017 за взаємною згодою сторін.

За результатом розгляду звернення позивача, Головне управління відмовило у розірванні договору оренди, у зв`язку з відсутністю повноважень в Головного управління на розпорядження вказаною земельною ділянкою, що підтверджується відомостями з Державного земельного кадастру, відповідно до яких, земельна ділянка кадастровий номер :05:018:0211 перебуває у комунальній власності територіальної громади в особі Малолюбашанської сільської ради.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у спр № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, шо «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання аоо оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, якии є ефективним, тобто таким, шо відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам».

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує, що порушеного його права, проте з позовної заяви не вбачається, які саме права позивача порушені. Встановлено, що відповідно до п. 3 договору оренди землі на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна, який перебуває у власності Орендаря, а саме: нежитлова будівля корівника, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2016р.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

В позовній заяві позивач вказує, що він придбав корівник, який знаходиться на орендованій земельній ділянці. Але, запланованою господарською діяльністю не займався, а будівля корівника так і не використовувалась.

Однак , вказане не є підставою для розірвання договору оренди землі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, Іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом- Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково

розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарської о призначення за шість місяців, а на землях не сільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань.

Пунктом 36 договору оренди встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємного згодою сторін. Пунктом 37 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір також припиняється в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 38 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; . за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Таким чином, договором оренди не передбачено безумовного його розірвання.

За рішенням суду підлягає розірванню договір на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Проте, позивач в позовній заяві, та під час розгляду справи не вказав які обов`язки не виконуються Орендодавцем. .

Крім того, договором передбачено право в односторонньому порядку розірвати

договір оренди. Однак, умовою розірвання договору в односторонньому порядку є: відмова орендаря від зміни орендної плати у зв`язку із зміною коефіцієнтів індексації або нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи наведені договори оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договорів, визначили їх зміст, а тому зазначені договори оренди землі укладено з усіма погодженими сторонами умовами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 по справі № 623/2422/16-ц та від 02.09.2019 по справі № 623/2421/16-ц.

Таким чином, позивачем не зазначено та не підтверджено існування хоча б однієї умови, передбаченої Договором оренди землі від 24.07.2017, необхідної для розірвання договору оренди землі за рішенням суду.

Разом з тим, ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності може бути розірваний у разі прийняття рішення про використання земельної ділянки для розміщення об`єктів, визначених частиною першою статті 7 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".

У разі прийняття рішення про використання для суспільних потреб лише частини земельної ділянки може бути заявлена вимога про виділення такої частини в окрему земельну ділянку та розірвання договору оренди.

Вимога про розірвання договору оренди, зазначена у частині другій цієї статті, може бути пред`явлена органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, уповноваженими надавати земельні ділянки для суспільних потреб відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, а також однією із сторін цього договору.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись принципом верховенства права, змагальності, за яким кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, диспозитивності відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, тому не підлягають й стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати та витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 10,12,81,258,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, 33013, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 37.

Відповідач 2: Малолюбашанська сільська рада Рівненського району Рівненської області, 35009, Рівненський район, с. Мала любаша, вул. Соборна, 10.

Повний текст рішення виготовлено 09 серпня 2022 року.

СуддяП. В. Олійник