П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022року м. Київ

Справа № 359/12171/21

Провадження № 22-ц/824/3032/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року у складі судді

Семенюти О. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди залишено без руху та надано строк 10 (десять) днів з дня отримання позивачем копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не додано доказів того, що інші учасники справи мають зареєстрований кабінет, що їм була направлена копія даної позовної заяви з додатками через підсистему «Електронний кабінет» або в паперовому вигляді за допомогою засобів поштового зв`язку.

На виконання вимог ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 надіслав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву на усунення недоліків.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що позивачем у строк, встановлений судом, вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконано, недоліки не усунуто, що має наслідок визнання неподаною та повернення позовної зави, згідно правил частини третьої статті 185 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

28 грудня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасуватиухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, оскільки за правилами частини другої статті 190 ЦПК України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї матеріалів. Таким чином на думку заявника, у нього не виник обов?язок щодо надсилання іншим часникам справи копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, оскільки такий обов?язок покладено на суд. Заявник вказує, що за таких обставин, суд формально віднісся до наданих йому повноважень та позбавив позивача доступу до правосуддя.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 28 грудня 2021 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 грудня 2021 року витребувано з Бориспільського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи

№ 359/12171/21 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди.

13 січня 2022 року матеріали цивільної справи за № 359/12171/21 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга стаття 369 ЦПК України).

А згідно пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Доводи інших учасників справи

26 січня 2022 року виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить у задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Відзив мотивовано тим, що судом першої інстанції дотримано вимоги норм процесуального права.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволеннюз огляду на таке.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала місцевого суду не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Колегія суддів приймає аргументи апеляційної скарги з таких підстав.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Вимоги та зміст позовної заяви містяться у статті 175 ЦПК України.

Статтею 177 ЦПК України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Так, абзацом другим частини першої статті 177 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

З матеріалів справи відомо, що ОСОБА_1 звернувся до суду через підсистему «Електронний суд».

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивачем не додано доказів того, що інші учасники справи мають зареєстрований кабінет, що їм була направлена копія даної позовної заяви з додатками через підсистему «Електронний кабінет» або в паперовому вигляді за допомогою засобів поштового зв`язку.

За частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На виконання вимог ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 надіслав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву на усунення недоліків.

Застосовуючи до позовної заяви наслідки, встановлені частиною третьою статті 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у строк, встановлений судом, вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконав, недоліки не усунув.

Київський апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про визнання позовної заяви ОСОБА_1 неподаною та повернення її позивачеві.

Колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви із зазначених підстав не відповідає принципу розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі й порушує сутність права позивача на доступ до суду, що з огляду на положення статті 6 Конвенції є недопустимим.

Крім того суд першої інстанції залишив поза увагою те, що із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до практики ЄСПЛ на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голднер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, пункт 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та дотримуватися пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герен проти Франції» від 29 липня 1998 року, § 37, рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

ЄСПЛ зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «DeGeouffredelaPradelle v. France» від 16 грудня 1992 року).

За таких обставин ухвала місцевого суду про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про відшкодування моральної шкоди направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна