Справа № 204/2944/22
Провадження № 2/204/1456/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до контрольного талону до ордера № 122 від 03.04.1970 року ОСОБА_4 , слюсарю ТЧ-8, було видано ордер, на підставі дозволу начальника Дніпропетровського відділу Придніпровської залізниці, рішення ІІ/ХІІ -1969, яким надано право на заняття однокімнатної (окремої) квартири, житловою площею 16,95 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , кількість в`їжджаючих 3, на зворотному боці зазначено склад сім`ї: ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_6 донька, ОСОБА_7 - квартиронаймач. 06 квітня 1970 року між управлінням будинками № 3 Придніпровської залізниці в особі управителя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено типовий договір найму житлового приміщення в будинку місцевої Ради депутатів трудящих, державної, кооперативної і громадської організації. Відповідно до обмінного ордеру на житлове приміщення № 5128 від 18.10.1988 року позивач отримала право на заняття в порядку обміну житлового приміщення житловою площею 16,9 кв.м., що складається з 1 кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 16 грудня 1989 року позивач вступила у шлюб з ОСОБА_10 та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_11 ». Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 18731 від 08.11.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 21 жовтня 1988 року по теперішній час. З 27 грудня 1991 року крім позивача за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_3 . З 26 квітня 1993 року за вищевказаною адресою зареєстровано також ОСОБА_2 відповідача по справі. Відповідач фактично не проживає за цією адресою з 2010 року, його особистих речей та спального місця у квартирі немає. Позивачу відомо, що відповідач орендує квартиру у Чечелівському районі м. Дніпра, проте точна адреса фактичного місця проживання відповідача невідома. Відповідач комунальні послуги не сплачує. Реєстрація у квартирі відповідача не дозволяє позивачу користуватися і розпоряджатися квартирою, змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, позбавляє права на отримання субсидії. Таким чином, відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні протягом більш ніж шість місяців без поважних причин. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_12 не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З контрольного талону до ордеру № 122 від 03 квітня 1970 року вбачається, що ОСОБА_13 з дозволу начальника Дніпропетровського відділення Придніпровської залізниці на підставі рішення № ІІ/ХІІ-1969 було видано ордер на право заняття окремої однокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 12).

06 квітня 1970 року між Управлінням будинками № 3 Придніпровської залізниці в особі управителя ОСОБА_8 як наймодавцем та ОСОБА_13 як наймачем було укладено Типовий договір найму жилого приміщення в будинку Міської ради депутатів трудящих, державної, кооперативної та громадської організації щодо вищезазначеної однокімнатної квартири (а.с. 13).

Судом встановлено, що 18 жовтня 1988 року Бюро по обміну жилої площі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів на підставі протоколу засідання комісії по обміну жилої площі № 41 від 12 жовтня 1988 року на ім`я ОСОБА_14 було видано ордер на жиле приміщення № 5128 на право заняття в порядку обміну з сім`єю з однієї людини житлового приміщення житловою площею 16,9 кв.м., яке складається з 1 кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

У зв`язку з реєстрацією 16 грудня 1989 року шлюбу з ОСОБА_10 прізвище ОСОБА_14 було змінено на « ОСОБА_11 », що підтверджується копією актового запису про укладення шлюбу № 2017 від 16 грудня 1989 року (а.с. 37).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21 жовтня 1988 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою у її паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому 30 березня 2006 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 10-11), а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 18731 від 08 листопада 2021 року, виданою Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 15).

З відповіді обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 01 червня 2022 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 з 26 квітня 1993 року значиться зареєстрованим також і відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24). Факт реєстрації відповідача з 26 квітня 1993 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується також і відповідною відміткою у його паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданому 01 вересня 2009 року Красногвардійським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 Житлового кодексу України).

При цьому, у позовній заяві позивач наполягала на тому, що відповідач ОСОБА_2 з 2010 року не проживає у квартирі АДРЕСА_2 , його особистих речей у квартирі немає, участі в утриманні квартири відповідач не несе.

З Акта про непроживання та відсутність особистих речей від 22 червня 2017 року, складеного сусідами позивача ОСОБА_15 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_16 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_17 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) (а.с. 18), а також з Акта про непроживання та відсутність особистих речей від 29 грудня 2021 року, складеного сусідами позивача ОСОБА_18 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_16 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_17 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) (а.с. 19) вбачається, що ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 не проживає з 2010 року, його особистих речей у квартирі не виявлено, спального місця та інших речей, які б вказували на фактичне проживання даної особи у цій квартирі немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

При цьому, у статті 72 Житлового кодексу України закріплено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05 листопада 2021 року, який набрав чинності 01 грудня 2021 року, зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

У пункті 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач по справі втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , оскільки не проживає там понад одинадцять років, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою.

Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим пиміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , та вважає необхідним дані позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі ст.ст. ст.ст. 15 Цивільного кодексу України, ст.ст. 64, 65, 71, 72 Житлового кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез