КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3382/2022 Доповідач 2 інстанція- СухановаЄ.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2022 року м. Київ

Київськийапеляційний суд у складі колегіїсуддів судової палати у ивільних справах:

Головуючогосудді Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., ОлійникаВ.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення грошових коштів.

17 червня 2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

ОСОБА_1 вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року не виконав, недоліки позовної заяви не усунув.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення грошових коштів повернуто позивачу.

На обґрунтування, судового рішення, місцевим судом, зазначено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині, з визначенням десятиденного строку з моменту її отримання. Згідно розписки, наявної в матеріалах справи, вказана ухвала отримана позивачем 08 липня 2021 року, однак у визначений термін недоліки не усунуто. Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач не усунув недоліки, які викладені в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року, тому цю позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність на необґрунтованість. Вважає, що ухвала Печерського районного суду від 16 серпня 2021 року підлягає скасуванню, як така, що винесена з порушенням норм процесуального права.

При цьому, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року і справу передати до першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в частині його оскарження та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у визначений судом строк зазначені в ухвалі суду від 17 червня 2021 року недоліки не усунув і вимоги цієї ухвали не виконав.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не зважаючи на доводи апеляційної скарги, як вбачається з ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху були зазначені конкретні недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом вказаних норм закону, повернення позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали суду про усунення недоліків можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилася від виконання вказаних у ній вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, копію вказаної ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_1 , отримала 08 липня 2021 року, відповідно до розписки про вручення ухвали, разом з тим у визначені судом строки, з урахуванням строку на поштове пересилання, позивач з заявою про усунення недоліків не звернувся.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно встановив, що позивач був обізнаний щодо необхідності усунення недоліків позовної заяви у відповідності до особисто отриманої ним ухвали про залишення позовної заяви без руху, тому прийшов до обґрунтованого, всупереч твердженням апелянта висновку про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви особі, яка її подала, оскільки в установлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуті.

Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу апелянта, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належним їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Оскільки ОСОБА_1 до суду першої інстанції з заявою щодо повного або часткового усунення недоліки позовної заяви або з запереченнями на них не звернувся, його доводи та обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі, не спростовують вказаних вище висновків суду першої інстанції.

Таким чином, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 13 ст. 7 , п. 1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна постанова складена 28.04.2022 року

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді В.І.Олійник

Л.П.Сушко