ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Чернівці Справа № 726/344/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

заявник/стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп»,

апелянт/боржник: ОСОБА_1 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 березня 2022 року, постановлену під головуванням судді Асташева С.А., -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-278/09, який був виданий 07.05.2014 року на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.03.2009 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором.

В подальшому ухвалою Садгірського районного суду від 06.09.2018 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», а 26.12.2019 року постановою державного виконавця Третього відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області виконавчий лист №2-278/09 від 07.05.2014 року було повернуто стягувачу, однак оригінал листа було втрачено.

На підставі наведеного просило заяву задовольнити.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.03.2022 року заяву ТОВ «ФК «Укрфінас Груп» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі №2-278/09, який був виданий 07.05.2014 року на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості, яка складається з основного кредитного боргу в сумі 295 032,50 грн, нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 9 638,63 грн та 15 047,72 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а також сплачений судовий збір в сумі 1700 грн та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30 грн.

Провадження №22-ц/822/367/22

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом прийнято рішення без достатньої правової підстави, оскільки відсутні докази та обставини щодо втрати виконавчого листа.

Вказує, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Крім того, посилається, що заявник не може вважатися повноправним кредитором, оскільки відступивши право вимоги вважається таким, що втратило статус кредитора.

У відзиві на апеляційну скаргу Біла У.М., яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви суд першої інстанції виходив з того, що оригінал виконавчого документа втрачено, судове рішення на підставі якого його видано не виконане, стягувачем строк для пред`явлення виконавчого документа не пропущено.

З наведеним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.03.2009 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість, яка складається з основного кредитного боргу в сумі 295 032,50 грн, нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 9 638,63 грн та 15 047,72 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а також сплачений судовий збір в сумі 1700 грн та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30 грн.

07.05.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» видано виконавчий лист у справі №2-278/09 (а.с.5-6).

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.09.2018 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» по примусовому виконанню виконавчого листа виданого на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.03.2009 року у справі 2-278/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом №014/0001/74/44248 від 14.12.2007 року у розмірі 319 718,85 грн, а також судовий збір у розмірі 1700 грн та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн (а.с.7-9).

26.12.2019 року постановою про повернення виконавчого документа державним виконавцем Третього відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Вовком Я.Я. виконавчий лист №2-278/09 виданий 07.05.2014 року повернуто стягувачу (а.с.10-11).

З листа Третього відділу ДВС у м. Чернівці №25431 від 30.09.2021 року вбачається, що у відділі перебувало виконавче провадження №43506303 по виконанню виконавчого листа №2-278/09 від 07.05.2014 року, яке повернуте стягувачу 26.12.2019 року на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження (а.с.32).

Крім іншого, матеріали справи містять копію Договору №18-07/19/3 про відступлення права вимоги від 18.07.2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_4 , за яким було відступлено право вимоги, зокрема за кредитним договором №014/0001/74/44248 від 14.12.2007 року (а.с.40-42).

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.12.2021 року визнано недійсним договір №18-07/19/3 від 18.08.2019 року про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0001/82/46450 від 23.06.2009 року та кредитним договором №014/0001/74/44248 від 14.12.2007 року укладених між ОСОБА_4 та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» (а.с.43-45).

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Статтею 18 ЦПК України визначено: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.17.4 ч.1 розділу VIIІ «Перехідні положення» ЦПК України від 03 жовтня 2017 року у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (висновок Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2018 року, справа №2-824/2009).

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

05 жовтня 2016 року набув чинності новий ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ, відповідно до ст.12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В силу ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про звернення стягувача в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та задоволення заяви стягувача щодо видачі йому дубліката виконавчого листа, оскільки ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» доведено втрату оригіналу виконавчого листа, а відомостей, які б спростовували наведене матеріали справи не містять.

Крім того, спростування таких висновків не містить доводив апеляційної скарги.

Не є обґрунтованими посилання апелянта на те, що ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» не є повноправним кредитором, оскільки відступило право вимоги на підставі договору і отримало за це грошові кошти з посиланням на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.12.2021 року, яким визнано недійсним договір №18-07/19/3 від 18.08.2019 року про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0001/8246450 від 23.06.2009 року, кредитним договором №014/0001/74/44248 від 14.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

Наведеному вже була надана оцінка судом першої інстанції, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші додані апелянтом документи судом до уваги не приймаються, оскільки стосуються іншого виконавчого провадження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими та на правильність постановленої ухвали не впливають.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Литвинюк І.М.