Справа № 188/569/20
Провадження № 2/188/11/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Гречко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

2. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 16.11.2017р. відповідач подав до ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК`ЦФР», первісний кредитор) заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР» та заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР», уклавши таким чином кредитний договір.

16.08.2017р. відповідач подав до ТОВ «ФК`ЦФР» заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР», уклавши таким чином кредитний договір.

3. Позивач стверджує, що відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання по сплаті кредитів, в результаті чого за ним утворилася заборгованість.

4. 26.06.2019 між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило право грошової вимоги до відповідача позивачу.

Згідно з п.1.2. договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором позивач заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до реєстру боржників - додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26.06.2019 позивач набув права вимоги до відповідача:

по кредитному договору № від 16.11.2017р. в розмірі 100 306,54 грн, яка складається з такого: 56 616,58 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 941,41 грн - сума заборгованості за відсотками; 22 612,05 грн сума заборгованості за щомісячними процентами; 13136,50 грн сума заборгованості за пенею;

по кредитному договору № від 16.08.2017р. в розмірі 28 395,58 грн, яка складається з такого: 7 056,73 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 010,63 грн - сума заборгованості за відсотками; 12 059,23 грн сума заборгованості за щомісячними процентами; 8 268,99 грн сума заборгованості за пенею.

5. Позивач зазначає, що відповідач не виконав умов договорів та не повернув кредити, хоча був повідомлений про виникнення заборгованості по сплаті передбачених договорами платежів, і, посилаючись на ст. 509, 512, 526, 530, 549, 610-612, 625 Цивільного кодексу ( далі - ЦК ) України просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 128 702,12 грн та судові витрати позивача.

6. У відповіді на відзив позивач не погодився з пропуском ним строку позовної давності, зазначив, що відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ«ФК«ЦФР» ці умови разом із заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. Згідно з п. 7.2. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» до вимог, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується загальна та спеціальна позовна давність десять років.

Крім того, позивач посилаючись на норму ч. 1 ст. 261 ЦК України, вважає, що строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме: після підписання 26.06.2019 договору відступлення права вимоги № 20190626, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань, тому загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором має часові рамки з 26.06.2019 по 26.06.2022 і підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений, відсутні.

Відповідно до п. 3 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР», затверджених 30 березня 2015 року:

3.1. За надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти.

3.2. Сума процентів всіх видів становить сукупну вартість кредиту/кредитів.

3.3. Види процентів:

3.3.1. Початковий процент - обчислення від суми кредиту та справляється за його рахунок, відразу при його надання.

3.3.2. Щомісячні проценти - обчислення від суми кредиту та нараховується щомісячно.

3.3.3. Річні проценти ( річна відсоткова ставка) - обчислюється від загальної суми грошового боргу позичальника за кредитним договором та встановлюються у розмірі , що відповідає періоду часу в один рік, але нараховуються щомісячно, виходячи з кількості днів у календарному році.

Позивач вважає, що щомісячні проценти, передбачені кредитним договором між ТОВ «ФК «ЦФР» і відповідачем, та плата за управління кредитом є тотожними поняттями. Позивач також вважає, що укладаючи кредитні договори, відповідач приймав запропоновані ТОВ «ФК «ЦФР» умови надання кредиту, погоджувався з ними і не вносив ніяких заперечень з приводу нарахування вказаних щомісячних процентів від суми отриманого кредиту, а навпаки здійснював платежі на погашення кредиту та відсотків, у тому числі і щомісячних процентів, які у розрахунку заборгованості вказані як плата за управління кредитом.

Стислий виклад позиції відповідача.

7. Відповідач 11.08.2020 надав відзив, у якому просив суд:

застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості за пенею по договору № від 16.08.2017 в розмірі 8 268,99 грн та стягнення заборгованості за пенею по договору № від 16.11.2017 в розмірі 13 136,50 грн, а всього в розмірі 21 405,49 грн у зв`язку з пропуском позивачем спеціального строку позовної давності;

відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення загальної суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) по договору № від 16.08.2017 в розмірі 12 059,23 грн, по договору № від 16.11.2017 в розмірі 22 612,05 грн, а всього в розмірі 34 671,28 грн.

8. 05.08.2021 надав письмову заяву про визнання позовних вимог.

Рух справи в суді.

9. Позов подано до суду 06 травня 2020 року.

10. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 16 червня 2020 року, якою визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.07.2020, який неодноразово відкладався з різних причин.

Заяви, клопотання.

11. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів.

12. Відповідач 05.08.2021 надав до суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову.

Інші процесуальні дії у справі.

13. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

14. 16.08.2017 між ТОВ ФК «ЦФР» і відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР», заяви № на отримання кредиту та паспорту кредиту від ТОВ ФК «ЦФР» №2016645, у якому зазначені основні умови кредитування та реальна процентна ставка, яка складається із щомісячних та річних процентів в розмірі відповідно 2,69% від суми кредиту та 11,99% від суми боргу за договором.

15. 16.11.2017 між ТОВ ФК «ЦФР» і відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР», заяви № на отримання кредиту та паспорту кредиту від ТОВ ФК «ЦФР» №2227483, у якому зазначені основні умови кредитування та реальна процентна ставка, яка складається із щомісячних та річних процентів в розмірі відповідно 2,69% від суми кредиту та 11,99% від суми боргу за договором.

16. Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання по сплаті кредитів, в результаті чого за ним утворилася заборгованість.

17. 26.06.2019 між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступив право грошової вимоги до відповідача позивачу.

18. Згідно з п.1.2. договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором позивач заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Згідно з п. 6.2.3. договору відступлення права вимоги права вимоги перейшли до позивача з моменту підписання сторонами цього договору, після чого позивач став кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання позивачем та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається.

На виконання п. 6.6. договору відступлення права вимоги згідно з вимогами ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, 09 липня 2019 року простою кореспонденцією від імені позивача та ТОВ «ФК «ЦФР» надіслані повідомлення про відступлення права вимоги до позивача, однак відповідач не сплатив заборгованості ні позивачу, ні первісному кредиторові.

Відповідно до реєстру боржників - додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26.06.2019 позивач набув права вимоги до відповідача:

по кредитному договору № від 16 серпня 2017 року в розмірі 28 395,58 грн, з яких:

7 056,73 грн - заборгованість за основною сумою боргу;

1 010,63 грн - заборгованість за відсотками;

12 059.23 грн заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);

8 268,99 грн - заборгованість за пенею;

по кредитному договору № від 16 листопада 2017 року в розмірі 100306,54 грн, з яких:

56 616,58 грн заборгованість за основною сумою боргу;

7 941,41 грн заборгованість за відсотками;

22 612,05 грн заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);

13 136,5 грн - заборгованість за пенею.

Мотивована оцінка доводів учасників справи.

19. Відповідач належним чином не виконував умови кредитних договорів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку він добровільно не виплачує, і позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення боргу і штрафних санкцій за цими кредитними договорами.

Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

20. Відповідач порушив право позивача на своєчасне повернення наданих позивачу за кредитним договором грошових коштів та отримання процентів за користування ними.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

21. За приписами ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

22. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

23. За змістом ч. 2. ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

24. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

25. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

26. Стаття 549 ЦК України передбачає таке:

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

27. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

28. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

29. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

30. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

31. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

32. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється.

Що ж стосується нарахуванням процентів після закінчення строку дії кредитного договору, то Велика Палата ВС роз`яснила, що після закінчення строку кредитування, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 сформована правова позиція, згідно з якою проценти, що нараховуються за надані в користування грошових коштів поділяються на дві категорії:

1) «проценти за користування кредитом» проценти які нараховуються в межах строку кредиту (позики) визначеного в договорі, і такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, і які сплачуються позичальником та порядок виплати яких урегульовано ч. 1 статті 1048 та ч. 1 статті 1054 ЦК України.

2) «проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами» проценти які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати яких урегульовано частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

При цьому Велика Палата ВС наголосила на тому, що у разі сплати процентів за неправомірне користування кредитом, проценти за користування кредитом за той же період часу не сплачуються.

Оскільки кредитні договори між первісним кредитодавцем та відповідачем містять відповідні істотні умови, зазначені у п.3 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР», затверджених 30 березня 2015 року, які передбачають:

1) нарахування щомісячних процентів за правомірне користування які стягуються як плата (винагорода) за надання коштів в користування (статті 1048 та 1054 ЦК України);

2) нарахування річних процентів за неправомірне користування грошовими коштами які стягуються як гарантії належного виконання зобов`язання позичальником (ч.2 стаття 625 ЦК України);

задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення двох видів процентів за користування чужими грошовими коштами.

33. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ч.1 ст.259 ЦК України зазначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

У п.7.2 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР», затверджених 30 березня 2015 року, вказано, що до вимог, які виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність десять років.

Висновок суду по суті позову.

34. Отже, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач порушив умови двох кредитних договорів, укладених між ним та ТОВ «ФК «ЦФР» 16 серпня 2017 року та 16 листопада 2017 року, первісний кредитор відступив право грошової вимоги до відповідача позивачу, позов подано в межах встановленого кредитними договорами строку позовної давності, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає відповідно 28 395,58 грн та 100 306,54 грн, всього 128 702,12 грн, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню.

Розподіл судових витрат.

35. Враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн, підтверджені платіжним дорученням № 3104 від 23.04.2020, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Резолютивна частина рішення.

36. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 206, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

37. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , яка розташована за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

38. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 128 702 (сто двадцять вісім тисяч сімсот дві) гривні 12 копійок,

в тому числі:

по кредитному договору № від 16 серпня 2017 року в розмірі 28 395,58 грн, з яких:

7 056,73 грн - заборгованість за основною сумою боргу;

1 010,63 грн - заборгованість за відсотками;

12 059.23 грн заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);

8 268,99 грн - заборгованість за пенею;

по кредитному договору № від 16 листопада 2017 року в розмірі 100 306,54 грн, з яких:

56 616,58 грн заборгованість за основною сумою боргу;

7 941,41 грн заборгованість за відсотками;

22 612,05 грн заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);

13 136,5 грн - заборгованість за пенею.

39. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 копійок.

40. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

41. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпропетровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда