Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
145/34/22: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із відносин спадкування, з них; за законом..
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 23.12.2022
Номер судового провадження: 2/145/648/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В. ,

при секретарі Крикливій М.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тиврів за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Гніванської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який був її свекром.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,0560 га з кадастровим номером :01:006:0234, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Дана земельна ділянка внесена до державного земельного кадастру.

Вона, ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_7 проживали разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , перебуваючи у похилому віці, дуже часто хворів і потребував постійної сторонньої допомоги, а тому вона із своїм чоловіком ОСОБА_7 проживали разом з ним однією сім`єю.

За період спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, доглядали за будинком та утримували його.

Вона займалася всіма питаннями щодо поховання ОСОБА_6 , взяла на себе всі витрати, що були пов`язані з похованням та поминками.

На даний час вона фактично продовжує проживати в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , сплачує всі належні комунальні послуги та продовжує нести тягар утримання майна.

Вона вважала, що вони, з її чоловіком ОСОБА_7 прийняли спадщину, так як проживали із спадкоємцем в одному житловому будинку на час його смерті та взяли на зберігання правовстановлюючі документи на спадкове майно.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

06.10.2021 року вона звернулася до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з заявою та відповідними документами про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Сушицькою А.О. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 2,0560, розташовану за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, Селищенська сільська рада, кадастровий номер :01:006:0234, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємців першої черги та осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_6 немає.

Вона, як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю більше п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст. 1264 ЦК України являється спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом.

Просить встановити факт, що вона проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме в період з 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0560 га з кадастровим номером :01:006:0234, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області після смерті ОСОБА_6 в порядку спадкування законом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позові.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с. 82, 83, 116-117).

Відповідач представник Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, з урахуванням вищевкиладеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів по справі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання про те, що вони з позивачкою односельці. ОСОБА_1 та ОСОБА_11 жили з нею по сусідству разом з батьками ОСОБА_11 . Потім батьки померли, батько в 2008 році. Позивачка із чоловіком їх доглядали та поховали. Жили з ними постійно, у них була земля біля хати і окремо земельний пай. Спільно вели господарство.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що вони сусіди. ОСОБА_7 і ОСОБА_10 жили через дорогу від них, з батьками ОСОБА_11 , вели господарство, в них було троє дітей. Жили з 1988 року, поки не померли батьки чоловіка. У них була земля біля хати і паї. ОСОБА_7 був єдиний син у батьків.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання про те, що вони з позивачкою родичі по дружині - двоюрідні брат і сестра. Він знає батьків ОСОБА_14 давно, позивачка з чоловіком і дітьми в с. Урожайне жили з 1980 - тих років. У них є земля біля хати і пай. Вони вели спільне господарство, ОСОБА_11 був єдиним сином у батьків.

Відтак, суд вислухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що стверджується його свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,0560 га з кадастровим номером :01:006:0234, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району, Вінницької області, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 667608 від 11.09.2007 року (а.с. 8).

Дана земельна ділянка внесена до державного земельного кадастру, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру від 30.01.2021 року (а.с. 9).

У відповідності з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_7 проживали разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 з 1988 року до дня смерті ОСОБА_6 . Даний факт підтверджується копією довідки виконавчого комітета Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 426 від 19.06.2009 року (а.с. 44), згідно якої ОСОБА_7 дійсно проводив поховання батька ОСОБА_6 , з яким проживали однією сім`єю на день його смерті і вели спільне господарство, актом про встановлення факту спільного проживання від 11.08.2022 року (а.с. 199), згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю зі своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до їх смерті. Вказані обставини щодо їх спільного проживання у вказаний період також підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявниця знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають до задоволення.

Крім того, позивачка з чоловіком ОСОБА_7 фактично прийняли спадщину, так як проживали із спадкоємцем в одному житловому будинку на час його смерті та взяли на зберігання правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Однак, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що

підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 38).

06.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з заявою та відповідними документами про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Сушицькою А.О. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 2,0560, розташовану за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, Селищенська сільська рада, кадастровий номер :01:006:0234, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12), оскільки не надано доказів фактичного прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.ст.1220-1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Стаття 1264 ЦК України, вказує, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сіс`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивачка, як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю, починаючи з 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (по день смерті останнього), тобто більше п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст. 1264 ЦК України являється спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення, надавши суду відповідні заяви.

Відтак, враховуючи вище викладене суд вважає позовні вимоги позивачки про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, є також доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 211, 223, 263 - 265, 272 - 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, 1216,1217, 1258, 1264 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме в період з 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0560 га з кадастровим номером :01:006:0234, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування законом.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2022 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Вальчук В. В.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...