печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі - Луцюк А.В.,

перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національна поліція України, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Шевченківське управління поліції ГУ НП в м. Києві про відшкодування (компенсації) матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить досудове розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває означена справа.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання.

26.08.2021 року на електронну адресу суду від відповідача Національної поліції України надійшло клопотання про продовження строку подання відзиву.

26.08.2021 року через канцелярію суду від відповідача ДКС України надійшов відзив на позовну заяву.

01.09.2021 року засобами поштового зв`язку на адресу суду від третьої особи МВС України надійшли пояснення на позовну заяву.

02.09.2021 року відповідача ГУ НП у м .Києві надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.

20.09.2021 року на адресу суду від відповідача Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву.

28.12.2021 року через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Дослідивши матеріали справи, клопотання представника ГУ НП у м. Києві про залишення позову без руху, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Як вбачається, позивач звертаючись із позовними вимогами, позов обгрунтовував тим, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування, внесеного в ЄРДР за № 00013002 від 15.10.2016 року за фактом незаконного заволодінням транспортного засобу (в даному випадку автомобілем позивача), за ч. 3 ст. 289 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, вищевказаний автомобіль було визнано речовим доказом. Даний автомобіль було поміщено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, який обслуговувався ДП МВС України «Інформ-Ресурси».

Однак, згодом було встановлено, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 зник зі спеціального майданчика, місцезнаходження його невідоме.

Таким чином, у зв`язку із неналежним зберіганням транспортного засобу марки Toyota, модель Camry, номер шасі НОМЕР_1 , 2014 року випуску, поміщеного на спеціальний майданчик, ОСОБА_1 завдано матеріальних збитків та моральної шкоди.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом до Державної казначейської служби України, Національної поліції України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Міністерство внутрішніх справ України, Шевченківське управління поліції ГУ НП в м. Києві, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на його користь майнову шкоду у розмірі 533 511, 28 грн. та 20 000, 00 грн.

Так, відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (ч. 1 ст. 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 58 ЦК України, Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу у суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11 (пункт 6.22), від 21.08.2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 33), від 18.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц, зазвичай орган, діями якого завдано шкоду.

З позовної заяви вбачається, що у даній справі позивач визначив відповідачами Державну казначейську службу України та Національну поліцію України, а не Державу Україна в особі тих органів, діями якого завдано шкоду.

Разом з цим, Національна поліція України, до структури якої входить Головне слідче управління, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013002 не здійснювало, а отже і рішень про накладення арешту, вилучення, поміщення на штраф майданчик для зберігання указаного автомобіля не приймало.

З огляду на вказане, Національна поліція України не є стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0013002, в рамках якого вилучався та арештовувався транспортний засіб позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у даній справі буде Держава Україна в особі органу, діями якого на думку позивача, завдана шкода.

При цьому таким органом у спірних правовідносинах є Головне у правління Національної поліції у м. Києві, до структури якого входить Шевченківське управління поліції (код ЄДРПОУ- 40108583).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Ст. 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Разом з цим, позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним.

У той же час, ч. 3 ст. 51 ЦПК України передбачено, що після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач помилково визначив Національну поліцію України відповідачем у справі. Натомість позивачу необхідно зазначити належного відповідача у справі, обґрунтувати зміст позовних вимог до нього, зазначити всі необхідні реквізити як того вимагає ст. 175 ЦПК України.

Крім того, як вбачається, позивачем в якості третьої особи зазначив Шевченківське управління поліції ГУ НП в м. Києві. Проте, воно не є окремою юридичною особою, а є відокремленим територіальним підрозділом ГУ НП в м. Києві, який входить до його структури, а у позові фактично зазначений код ЄДРПОУ Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Разом з тим, позивач зазначив в якості ще однієї третьої особи - Міністерство внутрішніх справ України, керуючись тим, що оскільки транспортний засіб позивача, який був визнаний речовим доказом, був поміщений на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, який обслуговувався ДП МВС України «Інформ-Ресурси» (), власником (засновником) якого є МВС України. Проте станом на момент подачі позову перебувало в стані припинення юридичної особи.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача, та зазначає, що оскільки ДП «Інформ-Ресурси» на даний момент не припинена, а лише перебуває у стані припинення та є відокремленою особою, вправі самостійно відповідати за своїми зобов`язаннями.

За таких обставин, позивачем неправильно визначено коло осіб, відповідачів та третіх осіб. Так, за змістомч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, позивачеві в позовній заяві слід уточнити зміст позовних вимог, а також коло осіб, до яких звернуті позовні вимоги.

Вказані обставини є підставою для залишення позову без руху відповідно до положень ч.ч. 11, 12, 13 ст. 187 ЦПК України, відповідно до яких суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 187 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національна поліція України, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Шевченківське управління поліції ГУ НП в м. Києві про відшкодування (компенсації) матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить досудове розслідування, - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу можливість усунути виявлені недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ.В. Підпалий