Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/741/22
Провадження № 2/553/766/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» про стягнення заборгованості з заробітної плати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на його користь заборгованість з нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 78971,19 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що з 17.07.2020 до 24.01.2022 він перебував у трудових відносинах з відповідачем і 24.01.2022 його було звільнено з займаної посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Проте, при звільненні розрахунок з ним проведено не було та згідно з виданою ТОВ «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» заборгованість підприємства з нарахованої але не виплаченої заробітної плати становить 78971,19 грн, яку позивач прохає стягнути на його користь.

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 22.04.2022 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились, звернувшись із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач у наданій на адресу суду заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, в якій визнав наявність заборгованості з заробітної плати перед позивачем в сумі 78971,19 грн, пояснюючи її складним фінансовим становищем, та ствердив про обізнаність з процесуальними наслідками визнання позову.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, ст.82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України).

Позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.1,ч.4 ст.206 ЦПК України).

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд вказує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Так, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст.115 КЗпП України).

Згідно із ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з 20.07.2020 перебував з відповідачем у трудових відносинах та був звільнений з посади 24.01.2022 на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, згідно із наказом 3в-11 від 24.01.2022, що підтверджується приєднаними до справи матеріалами (а.с.6,8).

Згідно із довідкою ТОВ «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» №ПРЗ00000009 від 27.01.2022 (а.с.7), ОСОБА_1 з 20.07.2020 по 23.01.2022 працював на посаді майстру виробничої дільниці з ремонту ДГУ і заборгованість підприємства перед позивачем становить 78971,19 грн.

Таким чином, оскільки на час звільнення ОСОБА_1 відповідач не провів з ним розрахунок, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 78971,19 грн.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі п.1.ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, у зв`язку з цим в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Також, у відповідності до вимог ст.ст.133,137,141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 2000 грн (а.с.10-12) .

Керуючись ст.ст.141, 263-265, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» про стягнення заборгованості з заробітної плати задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої але невиплаченої заробітної плати у розмірі 78971,19 грн та 2000 грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» на користь держави 992,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки», адреса: 36015, м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2, .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих