Справа № 462/3905/21 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/3439/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар :Іванова О.О.

З участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Стефанюка В.П., представника відповідача ПрАТ «Львівобленерго»-адвоката Раневич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 462/3905/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Львіволенерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

03.06.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ПрАТ «Львівобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном шляхом відновлення електропостачання у квартирі позивача за рахунок ОСОБА_2 ; зобов`язати ПрАТ «Львівобленерго» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом відновлення електропостачання у квартирі позивача за рахунок ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 03.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 перенесли лічильник обліку електроенергії позивача на свою самовільну будову, забезпечивши електропостачанням лише другий поверх квартири. Станом на час звернення до суду, вказані порушення ОСОБА_4 не усунуті. Просить позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його незаконним. Стверджує, що саме в результаті незаконних дій відповідачів, на першому поверсі квартири упродовж трьох років немає електроенергії. Факт відсутності електроенергії на першому поверсі відповідачі не заперечують, доказів правомірності відключення електроенергії ними не надано. Стверджує, що не існує жодних законних підстав для відключення частини квартири від електропостачання, адже ні сплати за комунальні послуги, ні перебудови будинку не дають права іншим співвласникам (користувачам) на власний розсуд припиняти електропостачання в частині квартири позивача. Згідно з рішенням суду від 12.06.2008 року, саме відповідач та третя особа мали виокремити частину будинку, відповідно до цього присвоїти окрему поштову адресу і тоді підключити собі всі комунальні вигоди, а не позбавляти позивача електропостачання у благоустроєному житлі на першому поверсі квартири. Висновки суду є незрозумілими і необгрунтованими. Саме з вини відповідачів відсутнє енергопостачання частини квартири за адресою АДРЕСА_1 . Як наслідок порушено право позивача на енергопостачання , яке підлягає відновленню, тому вимоги щодо зобов`язання відповідачів відновити енергопостачання в частині квартири позивача підлягали задоволенню в повному обсязі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) представником відповідача ПрАТ «Львівобленерго» Т.Раневич та представником відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 - адвокатом В.П. Стефанюк надано суду відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник ПрАТ «Львівобленерго» Т.Раневич зазначає, що не визнає апеляційну скаргу, ПрАТ «Львівобленерго» не відключало позивачу ОСОБА_1 електроенергію, відсутність електроенергії у позивача не зумовлена діями ПрАТ «Львівобленерго». Передача електроенергії Товариством здійснюється належним чином до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача, а саме до вихідних клем вузла вимірювання побутового споживача, що не заперечується співвласниками будинку та підтверджено працівниками Залізничної групи відділу по роботі з побутовими споживачами ПрАТ «Львівобленерго» при огляді 27.03.2020 року. Вважає, що є неналежним відповідачем.

Представник відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 - адвокат Стефанюк В.П. заперечив доводи апеляційної скарги в частині вимог до відповідача. Вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представників відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом на підставі прийнятих рішень, які набрали законної сили встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 12.06.2008 року проведено реальний розподіл квартири АДРЕСА_3 , яке набрало законної сили. Відповідно до зазначеного рішення відповідачу ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_3 виділено приміщення другого поверху квартири АДРЕСА_3 , позивачу ОСОБА_1 приміщення- на першому поверсі по зазначеній поштовій адресі.

Квартира АДРЕСА_3 , де проживають сторони по справі має електропостачання та інші комунікації, які перебувають у спільному використанні.

Сторони по справі мають між собою неприязні відносини та не можуть дійти погодження з приводу спільного користування електроенергією, яка обліковується одним приладом обліку (лічильником).

Згідно пояснень позивача ОСОБА_1 прилад обліку електричної енергії знаходився на першому поверсі та вона безперешкодно споживала електричну енергію. В той же час відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 без її погодження підключалися до електричної енергії внаслідок чого виникла заборгованість у великих сумах, яка в подальшому була погашена.

02.10.2018 року працівниками ПрАТ «Львівобленерго» після погашення заборгованості із споживання електричної енергії у квартирі АДРЕСА_2 відновлено електропостачання.

На підставі рішення Залізничного районного суду м.Львова від 08.02.2021 року встановлено, що 03.12.2018 року співробітниками ПрАТ «Львівобленерго» перенесено електричний лічильник з будинку на вулицю. Згідно пояснень представника відповідача ПрАТ «Львівобленерго» Т.Раневич прилад обліку встановлений із зовнішньої сторони будинку на підпірному до даху стовпі з метою доступу до нього всіх споживачів та контролерів, що відповідає Правилам роздрібного ринку електричної енергії (далі по тексту ПРРЕЕ).

Між співвласниками квартири АДРЕСА_2 , а саме: між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , третьою особою ОСОБА_3 має місце родинний конфлікт. Позивач ОСОБА_1 не бажає, щоб використовувати прилад обліку один на всіх, оскільки вона не споживає багато електроенергії, в межах до 100 кВт, в той час як відповідач ОСОБА_2 разом із сім`єю споживає набагато більше електроенергії, оскільки за рахунок електричних приладів в осінньо-зимовий період проводить обігрів своєї частини квартири. Позивач ОСОБА_3 вважає, що оскільки прилад обліку електроенергії знаходився у приміщені комори її частини квартири, тому тільки вона повинна користуватися ним, а відповідачі по справі повинні присвоїти своїй частині квартири окремий поштовий номер та мати свій прилад обліку та окремі комунікації. Однак, у рішенні Залізничного районного суду м.Львова від 12.06.2008 року про сказане позивачем не зазначено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з посиланням на ПРРЕЕ правильно прописав, що за адресою АДРЕСА_1 у ПрАТ «Львівобленерго» заведений особовий рахунок № НОМЕР_1 (269/67) на ОСОБА_2 . Розрахунок в будинку за даною адресою ведеться за одним засобом обліку (лічильником), споживачі з питанням розподілу обліку не зверталися, незважаючи на те, що 12.06.2008 року провели реальний розподіл квартири АДРЕСА_2 на дві сім`ї.

Згідно з п.2.2.6 ПРРЕЕ межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності для індивідуальних будинків між споживачем та оператором системи встановлюється у разі кабельного вводу або використання ізольованого проводу при відгалуженні від лінії електропередачі-на наконечниках кабелю живлення або ізольованого проводу при відгалуженні від лінії електропередачі- на наконечниках кабелю живлення або ізольованого проводу на ввідному пристрої будівлі, якщо ввідно-розподільний пристрій розташований усередині будівлі, або на вихідних клемах вузла вимірювання, якщо ввідно-розподільний пристрій та вузол обліку електроенергії розміщені ззовні будівлі.

Відтак, передача електричної енергії відповідачем ПрАТ «Львівобленерго» здійснюється належним чином до будинку, тобто до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача, а саме до вхідних клем вузла вимірювання побутового споживача, що сторонами по справі не заперечується.

Той факт, що позивач ОСОБА_1 має можливість і може підключитися до приладу обліку та споживати електроенергію, нею не заперечується, однак така вважає, що відповідач ОСОБА_2 із сім`єю повинна мати окремий ввід отримання електричної енергії, розподіл та споживання такої. Жодна із сторін по справі, які є споживачами електричної енергії не бажають цього, оскільки виготовлення технічної документації вимагає певних грошових затрат та часу та залежить від всіх мешканців квартири.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «Львівобленерго» не порушило прав сторін, зокрема, позивача щодо передачі електричної енергії, вчинення перешкод у користуванні майном, приладом обліку, позивачем не доведено.

Споживання електричної енергії залежить від самих співвласників квартири.

Із пояснень представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката В.П.Стефанюк, відповідач ОСОБА_2 з жовтня 2017 не проживає у зазначеній квартирі, а тому перешкод у споживанні електричною енергією позивачем ОСОБА_1 не вчиняє.

Так як вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди є похідними від основних вимог щодо вчинення перешкод у споживанні електричної енергії у задоволенні яких судом правильно відмовлено, тому такі не підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).

Враховуючи те, що судом першої інстанції належно встановлені фактичні обставини справи, рішення суду прийнято у відповідності приписів ст.263 ЦПК, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.375 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06 вересня 2021 року у справі № 462/3905/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Львівобленерго», третя особа ОСОБА_3 «Про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення матеріальної і моральної шкоди» залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 липня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк