Справа № 758/9876/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Наливайко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (надалі за текстом - відповідач), третя особа: ОСОБА_3 (надалі за текстом - третя особа), про визнання кредитного договору №174/08/26 Nv від 17.06.2008 (надалі за текстом - Договір) недійсним.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що договір укладено без згоди позивача, як другого з подружжя.

Відповідач заперечує проти позову виходячи з того, що Договір містить положення про те що позивач не заперечує проти отримання третьою особою позики за Договором.

Ухвалою Суду від 19.11.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

16.04.2021 до суду від відповідача надійшли пояснення.

У підготовчому засіданні 09.02.2022 судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники судової справи не прибули.

За змістом ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні судом було прийнято, складено і підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд встановив наступне.

Між ПАТ «Банк Форум» та третьою особою було укладено кредитний договір , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 45 000 доларів США для придбання садового будинку, а останній зобов`язався належним чином виконувати умови кредитного договору, у тому числі повернути до 15 червня 2033 року кредит, сплатити проценти в розмірі 13% річних за його користування та інші платежі.

У відповідності до пункту 2.3 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 157 доларів США.

Пунктом 3.2.2 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

Також, згідно з пунктом 3.2.5 кредитного договору банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2019 року до участі у справі № 607/12729/15-ц залучено ТОВ «ФК «Веста» у якості правонаступника ПАТ «Банк Форум».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2020 року у справі № 607/12729/15-ц залучено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» в якості правонаступника ТОВ «ФК «Веста».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом Заяви від 06.06.2008 позивач, дає згоду на купівлю її чоловіком - третьою особою за спільні кошти садового будинку під АДРЕСА_1 та земельної ділянки № 89 площею 0.05 га для садівництва. розташованої на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за ціну і на умовах, що попередньо ними обговорені та погоджені і які вважаємо вигідними для них, а також, на отримання кредиту та передачу в іпотеку Акціонерному комерційному банку „Форум" вищевказаного нерухомого майна з метою забезпечення своєчасного виконання зобов?язань по поверненню отриманого кредиту. При цьому позивач стверджує, що договори купівлі-продажу та договір іпотеки укладаються її чоловіком в інтересах сім?ї і відповідають спільному волевиявленню.

У Договорі також, міститься заява відповідно до якої позивач не заперечує проти отримання третьою особою кредиту в ТФ АКб «Форум» в сумі 45 000,00 доларів США.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Суд керується наступним.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

За змістом ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені нормами статті 215 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в Постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16 тощо.

Судом встановлено, що Договір кредиту підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду з визначеними умовами.

Зі змісту договору вбачається, що в ньому визначено всі основні істотні умови, характерні для такого виду договорів.

Також, судом встановлено та як підтверджується рішеннями у справі №607/12729/15-ц що позичальник отримав кредит від позикодавця.

Стаття 1051 ЦК України визначає, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Матеріали цієї справи не містять доказів того, що позичальник, оскаржував договір позики з підстав, визначених ч.1 ст.1051 ЦК України.

Згідно із частинами першою, другою та третьою статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Також, умовами Договору підтверджується, що його укладено за згоди другого з подружжя - позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач під час розгляду її справи не надала суду доказів, що внаслідок укладення спірних договорів були порушені його особисті права чи інтереси.

Крім того, під час розгляду справи не встановлено обставин внаслідок яких оскаржувані договори можуть бути визнані недійсними.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені вимоги, не доведено порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним - залишити без задоволення;

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (адреса: 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111, );

третя особа - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Гребенюк