Справа № 266/4955/21
Провадження№ 2/266/127/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10 січня 2022 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря Новак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є відповідальним квартиронаймачем та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира не приватизована та належить до комунальної власності. За вказаною адресою з 1995 року зареєстрований вітчим позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується випискою з особового рахунку від 08.07.2021 року, який фактично не мешкає у даній квартирі без поважних причин більше 5 років та увесь цей час не несе витрат по утриманню квартири та не сплачує комунальні послуги. Місце перебування ОСОБА_2 позивачу не відомо. Таким чином відповідач добровільно знятись з реєстраційного обліку за цією адресою не бажає, а позивач самостійно несе витрати зі сплати комунальних послуг та позбавлений можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові, просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ухвалою суду від 21.09.2021 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.

Судові повідомлення, які неодноразово направлялися відповідачу за місцем реєстрації не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя у зв`язку із його відсутністю за вказаною адресою. У зв`язку із чим було розміщено оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України.

В судове засідання про яке відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином в порядку ст. 128, 129 ЦПК України не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Приймаючи до уваги позицію позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку про таке.

Згідно витягу з особового рахунку, виданого на ім`я ОСОБА_1 від 08.07.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , зареєстровані (фактично мешкають): ОСОБА_1 (відповідальний квартиронаймач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 (брат), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 (вітчим), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (син), ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначено що форма власності житла є комунальною.(а.с.9)

Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 08.07.2021 року, виданого ОСББ «Нахімова 126», в присутності свідків встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у кв. АДРЕСА_3 , фактично не проживає за місцем реєстрації більше року.(а.с.10)

Згідно інформації відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг за №099-99.02-19927 від 09.09.20212 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.07.1995 року по теперішній час.(а.с.13)

Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується письмовими показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначили, що ОСОБА_2 фактично не мешкає у кв. АДРЕСА_3 досить тривалий час, а саме близько 17 років.

За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Враховуючи, що квартира відноситься до державного житлового фонду, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 71,72 ЖК Української РСР.

Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад 6 місяців, зокрема, з підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР у судовому порядку.

Аналіз застосованої норми житлового законодавства та Конституції України показує, що ч. 3ст. 47 Конституції України допускає можливість примусового позбавлення житла на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 71 ЖК УРСР передбачає, що наймачі можуть позбавлятися прав на користування житловими приміщеннями без надання інших жилих приміщень, коли вони зазначений строк не проживають у цьому приміщенні.

Враховуючи вище наведені норми законодавства, докази, що містяться в матеріалах справи та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійснювати його права користування квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.12,13,81,247, 263-265. 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Іванець О. Д.