Справа № 215/1828/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна ушкодженням здоров`ю при виконанні трудових обов`язків, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

10 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна ушкодженням здоров`ю при виконанні трудових обов`язків, в якій просив стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням його здоров`ю у розмірі 200 000 грн.

Вказує, що з 04.02.1998 по 07.06.2019 працював на підприємстві відповідача за різними спеціальностями: слюсар по ремонту автомобілем, слюсар черговий та з ремонту устаткування виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування на дільниці дроблення руди.

Працюючи механіком дільниці 17.01.2008 з ним стався нещасний випадок за наступних обставин: в зміну, яка відбувалася з 08-00 год. на майданчику перед корпусом 3-4 стадії дроблення дробильної фабрик №1 бригада ремонтників згідно наряду виконувала роботи по розвантажуванню запасних частин з вантажного автомобіля. Щоб цей процес прискорити, головний інженер ДФ №1 ОСОБА_2 о 16-20 год. до цих робіт залучив його. Коли вони закінчили розвантаження запасних частин, то він був змушений зістрибнути з автомобіля на асфальтну поверхню з висоти 1,2 м. Коли він зістрибнув з автомобіля, то незручно приземлився, внаслідок чого отримав стопи лівої ноги.

22.01.2008 складено акт про нещасний випадок на виробництві №1/І.

За результатами огляду МСЕК, йому при первинному огляді визначено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 20% з 11.08.2008 по 11.09.2009. При останньому огляді, йому встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві і втратою працездатності, він зазнав фізичного болю та страждань, змінився його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Внаслідок травми він був вимушений терпіти різкий, майже нестерпний біль, через що при ходьбі кульгає на ліву ногу. Також, у зв`язку з травмою він не може вести активне життя, у зв`язку із чим він простить стягнути з відповідача 200 000 грн. завданої моральної шкоди.

Стислий виклад заперечень відповідача.

12.07.2022 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що на момент нещасного випадку позивач займав посаду механіка виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування дільниці дроблення руди ДФ-1. Отже, згідно з посадовою інструкцією механіка дільниці, до його обов`язків належало не тільки особисте дотримання правил безпечного виконання робіт, але й забезпечення дотримання правил охорони праці підлеглим персоналом, тобто, бригадою ремонтників, яка виконувала розвантажувальні роботи. Також зазначає, що переведення позивача на іншу роботу жодним чином не пов`язане з нещасним випадком та відбулось із власної ініціативи працівника, а не з вини відповідача, як він стверджує. У квітні 2022 року позивач звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 200 000 грн., посилаючись на Акт П-4 та довідку МСЕК серії 12ААА №959640 від 06.04.2021, та рішенням від 12.07.2021 суд задовольнив його позовні вимоги частково, стягнувши з ПрАТ «ПівнГЗК» на його користь 130 000 грн. відшкодування моральної шкоди. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2021 рішення суду першої інстанції було змінено, позов задоволений у повному обсязі, розмір відшкодування моральної шкоди збільшений із 130 000 грн. до 200 000 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 в проміжок часу з 04.02.1998 по 07.06.2019 працював у ПрАТ «ПівнГЗК», за спеціальностями: слюсар по ремонту автомобілем, слюсар черговий та з ремонту устаткування виробничої дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування на дільниці дроблення руди, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-8).

Згідно п. 6 Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, який стався 17.01.2008 о 16-30 год., Форми Н-1/П, затвердженого від 22.01.2008, нещасний випадок стався за наступних обставин: 17.01.2008 в зміну з 08-00 год. на майданчику перед корпусом 3-4 стадії дроблення дробильної фабрик №1 бригада ремонтників згідно наряду виконувала роботи по розвантажуванню запасних частин з вантажного автомобіля. Для прискорення розвантажування головним інженером ДФ №1 ОСОБА_2 о 16-20 год. до цих робіт був залучений ОСОБА_1 . По закінченні розвантажування ОСОБА_1 зістрибнув з автомобіля на асфальтну поверхню з висоти 1,2 м., при цьому отримав травму стопи лівої ноги. Вид події: падіння потерпілого (а.с. 9-11).

Довідкою МСЕК від 13.08.2008 позивачу при первинному огляді встановлено з 11.08.2008 20% втрати професійної працездатності по наслідками травми на виробництві у вигляді консолідованого осколкового врутрішньосуглобового перелому лівої п`яткової кістки. Також, були огляди 28.10.2009, 02.08.2017, та останній раз при огляді 06.04.2021, ОСОБА_1 встановлено 65% втрати професійної працездатності, з них: 40% по ХОЗЛ, 15% - радикулопатії, та 10% по трудовому каліцтву у 2008 році, та третю групу інвалідності, за висновком якої він потребує: забезпечення лікарськими засобами, Виробами медичного призначення санаторно-курортне лікування (а.с. 15-19).

Відповідно до копії виписки з медичної картки, ОСОБА_1 перебував на лікарняному, у зв`язку з отриманою травмою на виробництві з 30.07.2009 по 22.08.2009 (21).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, що передбачено ч.1 та п. 1 ч.2 ст. 23 ЦК України.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно ст.179 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Так, внаслідок отриманої травми, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних, фізичних та психічних стражданнях, яких він зазнає, у зв`язку зі трудовим каліцтвом, що призводить до порушення його звичайного способу життя.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки втрата працездатності позивача сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду позивачу.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з наступними змінами, розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, врахувавши всі вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, підлягають частковому задоволенню, та при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із трудовим каліцтвом, вину потерпілого в настанні нещасного випадку та ступінь втрати ним професійної працездатності 10 %, та третю групу інвалідності, тривалість розладу його здоров`я, припинення трудової діяльності, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 20000 грн. з ПрАТ «ПівнГЗК» у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною.

Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає необхідним, при частковому задоволенні позову, слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн. на користь держави.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 23, 268, 1167 - 1168 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна ушкодженням здоров`ю при виконанні трудових обов`язків задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складення повного тексту судового рішення 01 серпня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

Суддя: