Справа № 152/1478/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 січня 2022 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання - Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу - ОСОБА_2; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Дорошкевич Віра Леонідівна

вимоги позивача: про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню

учасники справи не викликалися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третіх осіб.

1. Позивач звернулася до суду з цим позовом та вказала, що 8 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» суми заборгованості в розмірі 36100 грн. Позивач вважає, що цей виконавчий напис був вчинений із грубим порушенням встановленого Законом процесуального порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів. Позивач надіслала запит приватному нотаріусу про отримання копії виконавчого напису, але цей запит було повернуто без вручення. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса ОСОБА_2 на зберігання до архіву не передані у зв`язку з оскарженням наказу про припинення його нотаріальної діяльності. Житомирською обласною прокуратурою відносно ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України. 22 жовтня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною за зверненням відповідача було відкрито виконавче провадження №63381122, щодо примусового виконання виконавчого напису №33049 від 8 вересня 2020 року. На запити позивача, рекомендованим листом надіслано на її адресу належним чином завірені копії постанови державного виконавця та виконавчого напису.

2. Позивач вказує, що у виконавчому написі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано, що стягнення здійснюється за боргом по кредитному договору. Крім цього, виконавчий напис вчинено без перевірки безспірності заборгованості, без перевірки факту завчасної поінформованості боржника про існування заборгованості та її розміру, та за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору. Позивач повністю заперечує наявність у неї будь-яких боргових зобов`язань перед відповідачем. Письмові вимоги відповідача про погашення заборгованості ніколи не отримувала. Вказівка у виконавчому написі адреси проживання позивача АДРЕСА_1 , є безпідставною, оскільки за такою адресою позивач ніколи не проживала. У зв`язку із вищевикладеними обставинами, позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 8 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі № 33049, щодо стягнення з неї на користь відповідача суми заборгованості в розмірі 36100 грн, таким, що пе підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн та понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн (а.с.2-7).

3. На підтвердження позовних вимог позивач надала копію свого паспорта громадянина України з відміткою про зареєстроване місце проживання, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію супровідного листа приватного виконавця, копію виконавчого напису, копії листів позивача, які надсилались нею третім особам по справі, копію заяви про примусове виконання рішення.

4. Відповідач відзиву на позовну заяву на пропозицію суду не подав.

5. Треті особи своїх пояснень щодо позову не надали.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 2 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 23 грудня 2021 року відзив на позовну заяву, а третім особам пояснення щодо позову, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 5 січня 2021 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.25).

8. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позовній заяві. Згідно з поштовими повідомленнями, відповідач отримав вказані документи 10 грудня 2021 року (а.с.30).

9. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

10. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

11. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

12. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

13. Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження серії ВП №63381122 від 22 жовтня 2020 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №33049 від 8 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 36100 грн (а.с.11-12).

14. Згідно з копією виконавчого напису від 8 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №33049, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2, останній вказує, що строк платежу за кредитним договором 004-01510-171213 від 17 грудня 2013 року настав. Стягнення заборгованості проводиться з позивача за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 35600 грн. 500 грн - плата за вчинення виконавчого напису (а.с.14).

15. Відповідно до копії заяви про примусове виконання рішення від 21 жовтня 2020 року, представник відповідача звернувся до приватного виконавця - Дорошкевич Віри Леонідівни та просив відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - ОСОБА_2, за №33049 від 8 вересня 2020 року про стягнення з позивача 36100 грн (а.с.20).

V. Оцінка Суду.

17. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості, стягнення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса.

18. В ситуації, що розглядається позивач не погодився із існуванням такої заборгованості і відповідно обґрунтованістю вчинення виконавчого напису нотаріуса (див. пункти 1-2).

19. Суд звертає увагу, що за загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

20. З іншої сторони, відповідно до статті 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

21. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат» ).

22. Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

23. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 вказаного Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

24. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

25. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

26. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

27. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

28. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

29. Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

30. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

31. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

32. Тому, аналіз вищенаведених норм дає дійти таких висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

33. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

34. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

37. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

38. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

39. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

40. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2019 року по справі № 357/12818/17, провадження № 61-44380св18.

41. Згідно з висновком, який зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс 18), «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

42. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

43. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі, чи підтверджували існування безспірної заборгованості, надсилання боржнику відповідної вимоги, тощо.

44. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

VI. Розподіл судових витрат.

45. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

46. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви та подання заяви про забезпечення позову в сумі 908 грн (а.с.1) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

47. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

48. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

49. Згідно з частинами першої - шостої статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

50. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем понесені судові витрати на надання правової допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивач надала суду квитанцію до прибуткового касового ордера №92 від 16 вересня 2021 року на суму 5000 грн та акт - розрахунок наданих юридичних послуг адвокатом Полігасом В.М. (а.с.21-22). Відповідно до квитанції до прибуткового ордеру №92 від 16 вересня 2021 року адвокатом Полігасом В.М. прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору від 16 вересня 2021 року, 5000 грн (а.с.24).

51. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заявлені позивачем судові витрати понесені нею за надання професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

З цих підстав, керуючись

статтями 2, 5, 10-13, 18, 133, 137, 141, 258-259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу - ОСОБА_2; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Дорошкевич Віра Леонідівна) про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 8 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі № 33049, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» суми заборгованості в розмірі 36100 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн та за надання професійної правничої допомоги в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення складено 5 січня 2022 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», що знаходиться по вул. Саксаганського, 14, офіс 301, м. Київ, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу - ОСОБА_2, що знаходиться по АДРЕСА_3; приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Дорошкевич Віра Леонідівна, що знаходиться по вул. Окіпної Раїси, 4-а, офіс 71-А, м. Київ.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА