Справа №441/2345/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі головуючого судді Мироненко Л.Д., при секретарі судового засідання Бараняку В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області, про встановлення належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 . На початку липня 2021 року заявник довідалась, що за життя мати зробила заповіт, за яким все своє майно, що буде належати їй на час смерті заповіла їй. Коли вона звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, постановою від 07 липня 2021 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що нею пропущено шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини, а також зазначено, що в Державному акті на право приватної власності на землю, в графі прізвище, ім`я, по-батькові, зазначено, - що державний акт виданий на ім`я « ОСОБА_2 », що суперечить свідоцтву про смерть, в якому ім`я померлої особи зазначено як ОСОБА_2 .

Згідно Інструкції «Про заповнення бланків Державних актів на право власності на земельну ділянку і на право користування земельною ділянкою», у разі виявлення землевласником у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок, особі слід звернутися до відповідного територіального органу Держкомзму для заміни державного акту. Однак станом на день подання вказаної заяви, видача бланків державних актів не передбачена, і в інший спосіб усунути вказану помилку в заявника немає можливості.

Враховуючи вищевикладене, просила суд встановити факт належності ОСОБА_2 , правовстановлюючого документу,- Державного акту на право приватної власності на землю згідно якого ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заявник в судове засідання для розгляду справи не з`явився, подав до суду заяву про здійснення розгляду без його участі.

Заінтересована особа будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, свого представника до суду не направила.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, - земельна ділянка площею 1,3644 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві власності ОСОБА_2 .

В той же час, згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , матір`ю заявниці значиться ОСОБА_2 . Вказані анкетні дані матері підтверджуються й свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , від 15 липня 2020 року та витягом зі Спадкового реєстру №65486309.

Відповідно до заповіту від 06 серпня 2007 року, ОСОБА_2 заповіла все своє майно доньці - ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області, від 07 липня 2021 року, ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, до визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини, а також встановлення факту належності земельних ділянок померлій ОСОБА_2 .

У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як передбачено п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю, дійсно міститься описка в імені власника, а саме, замість правильного - ОСОБА_2 , вказано ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.293,315,318,319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області, про встановлення належності правовстановлюючого документу,- задовільнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085745 виданого 29.12.2002 року, Городоцькою РДА Львівської обл., на підставі розпорядження голови Городоцької РДА від 02.12.2002 року №721 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 1076, згідно якого ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 1,3644 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко