СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23438/21

пр. № 2/759/1269/22

29 червня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Миколаєць І.Ю.,

при секретарі судових засідань Ткачук К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача Волкова А.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2021 р. засобами поштового зв`язку представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом таіз урахуванням уточнених позовних вимог стосовно способу стягнення аліментів, просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову посилається на факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 спільної дитини ОСОБА_6 . Сторони у шлюбі не перебували, однак з моменту народження дитини до осені 2019 року проживали разом у будинку, який належить позивачу. Після початку окремого проживання сторін, з грудня 2019 року до червня 2020 року дитина проживала з відповідачем. З 27.06.2020 р. і на момент подачі позову дитина за її бажанням проживає разом з батьком. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2021 року провадження у справі відкрито, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03.12.2021 р. надійшов відзив на позовну заяву від адвоката Волкова А.В., який представляє інтереси відповідача, у якому він повністю заперечує позовні вимоги посилаючись на те, що до моменту передачі батьку дитини, відповідач жодних перешкод у вихованні дитини батьком не здійснювала, дитина розвивалася гармонійно, однак 03.07.2020 р. батько дитини під приводом провести 2 тижні на канікулах з донькою, фактично самочинно змінив місце проживання доньки та до цього часу її не повернув. Наразі дитина перебуває в повній ізоляції та позбавлена будь-якого контакту з матір`ю.

27.06.2022 р. надійшов відзив на позовну заяву (з урахуванням заяви про зміну способу стягнення) від адвоката Волкова А.В., який представляє інтереси відповідача, у якому він повністю заперечує позовні вимоги посилаючись на ізоляцію дитини від матері, бажання матері в догляді за дитиною та створення перешкод батьком у такому догляді. Зазначає, що відбулась самочинна зміна проживання дитини без відома матері. Вказує на наявність розгляду цивільної справи з ун. № 759/14917/20 предметом якої є визначення місця проживання дитини. Зазначає, що батько протягом шести місяців не підтвердив фактичне місце проживання доньки та будь-які понесені витрати на її утримання.

У судовому засіданні позивач, представники позивача просять позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач, представник відповідача просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина ОСОБА_6 , бутьком якої є ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №888.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином визначальними фактами, які можуть слугувати підставою для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини є по-перше, проживання дитини разом з одним з батьків та по-друге, невиконання у добровільному порядку обов`язку щодо утримання дитини іншим з батьків. Вказані факти мають існувати одночасно.

Щодо фактичного місця проживання дитини.

Встановлено, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва у справі з ун. №№ 759/14917/20 розглядається питання про визначення місця проживання дитини. Разом з тим, на момент розгляду даної справи (ун. № 759/23438/21) суд для вирішення питання стягнення аліментів повинен визначити саме з ким із батьків проживає дитина на момент подачі позову розгляду справи про стягнення аліментів.

Як зазначає сама відповідач, як у судовому засіданні, так і у своїх відзивах, з червня 2020 року дитина не проживає з нею, витрат на утримання дитнии вона не несе. Даний факт не оспорюється сторонами. Разом з тим з`ясуванню підлягає питання щодо проживання дитини разом з батьком.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, затвердженим в.о. начальника служби у справах дітей та сім`ї Києво- Святошинської районної державної адміністрації Київської області Н. Курінною від 30.10.2020 р., встановлено, що сім`я ОСОБА_1 складається з 2 -х чол.: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яка займає жилу площу 83 кв.м. у двоповерховому будинку з усіма зручностями за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2012 р., будинок за адресою АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 .

Суд не вбачає підстав у відмові в задоволенні позову з огляду на твердження відповідача про існування ще одного будинку за вказаною адресою, право власності на який не встановлено, оскільки факт проживання дитини разом з батьком, який має місце для такого проживання є достатнім для задоволення позову про стягнення аліментів, а посилання позивача на наявність ще одного невстановленого будинку на ділянці не впливає на підстави задоволення позовних вимог у відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, затвердженого Гатненським сільським головою О.І. Паламарчуком від 15.03.2021 р. встановлено, що дитина живе з батьком.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання затвердженого заступником Гатненського сільським головою М. Лєзніком від 10.06.2021 р. встановлено, що дитина проживає з батьком.

Відповідно до листа Гатненської сільської ради на адресу ОСОБА_4 від 17.06.2022 р., під час виїздів за адресою місця проживання ОСОБА_1 , членам комісії служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради двері не відчинили та в дім не пустили. На багаторазові телефонні дзвінки не відповідали, дитину разом з батьком члени комісії не бачили. Але, в свою чергу, членами комісії були взяті свідчення сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазначають, що батько дитини ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_6 та бабуся ОСОБА_9 , знаходяться вдома але не з ким не спілкуються і нікому не відчиняють. Вказаним листом також зазначено, що іноді дитина ОСОБА_6 разом з бабусею виходять за подвір`я, щоб дитина ненадовго покаталась на велосипеді. Члени комісії служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради роблять висновок про те, що скоріш за все ОСОБА_1 уникає зустрічі з службою у справах сім`ї та дітей Гатненської сільської ради з невідомих причин та у зв`язку з цим службі у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради не вдалось поспілкуватись з батьком ОСОБА_1 та з дитиною ОСОБА_10 , щоб належним чином оцінити рівень безпеки та загрози життю дитини.

Також обставини зазначені у листі служби від 17.06.2022 р. підтверджуються актами обстеження умов проживання від 19.05.2022 р., 06.06.2022 р. та 10.06.2022 р.

З інформації викладеної у зазначеному листі від 17.06.2022 р. та актів від 19.05.2022 р., 06.06.2022 р. та 10.06.2022 р. хоча і вбачається, що ОСОБА_1 не іде на контакт зі службою у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради, однак дитина ОСОБА_6 проживає разом з батьком та її зовнішній стан є задовільний, що свою чергу підтвердує зазначений позивачем факт проживання дитини разом з батьком який і є необхідним для встановлення підстав задоволення позовних вимог у даній справі.

Суд, зважаючи на надання відповідачем до суду характеристики дитини зі школи №269 не може сприйняти її як доказ, який має відношення до мети розгляду даної справи.

Судом також досліджено диск з відеозаписом звернення ОСОБА_6 до Святошинського районного суду м. Києва від листопада 2021 р., що поданий на підтвердження проживання батька ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_6 , який приймається судом як доказ на підтвердження обставин зазначених у позові.

Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

У судовому засіданні 29.06.2022 р. судом було здійснено телефонний дзвінок дитині ОСОБА_6 (що підтвердується протоколом судового засідання від 29.06.2022 р.) та поставлено запитання щодо місця її проживання та терміну проживання дитини з одним з батьків. У відповідь на поставлені запитання дитиною була надана відповідь, що вона біля двох років проживає разом з батьком без будь-якого примусу і за її бажанням.

Таким чином слід зазначити, що матеріалами справи встановлено факт проживання дитини ОСОБА_6 разом з батьком, а надані сторонами докази щодо психічного стану дитини, її розвитку, звернення до органів поліції та інші, не є доказами для предмету розгляду даної справи.

Щодо здійснення ОСОБА_4 витрат на утримання дитини ОСОБА_6 слід зазначити, що ОСОБА_4 не надано доказів перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 з цільовим призначення «аліменти на утримання дитини». Суду також не надано доказів регулярного здійснення витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , які підтверджували постійну участь ОСОБА_4 у здійсненні побутових витрат необхідних для базового постійного забезпечення дитини. Окрім цього самою відповідачкою у її поясненнях у судовому засіданні було підтверджено не надання (або перерахування) матеріального забезпечення для дитини.

Слід зазначити, що судом в межах даного провадження щодо стягнення аліментів не приймаються до уваги докази оплати послуг ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» (а.с. 193, том. 1), як факт утримання відповідачем дитини, оскільки такі витрати понесені відповідачем під час спільного проживання сторін та вірогідно під час проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на те, що заявлена позивачем вимога про стягнення саме ј від доходу відповідача щомісячно на утримання дитини є розумною за загальною практикою Верховного Суду і такою, що забезпечує пропорційність інтересів дитини та батьків, суд вважає за необхідне стягнути з з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.10.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, у разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір в дохід держави в сумі 992,40 гривень.

Керуючись. ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,280-282,284,354,355 ЦПК Україна, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.10.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідо

млення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць