Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/846/22
Провадження № 2/376/682/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Борисевич Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому посилається на те, що 04.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 04.04.2018 р. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується у заяві підписом відповідача. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також із наказом Банку про їх затвердження, що діяли на момент підписання анкети-заяви, про що свідчить підпис відповідача.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua, АТ КБ «Приватбанк» публічно, що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 р. на даний час діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 р., керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Так, позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачу банком було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому був збільшений до 12 000,00 грн.

Відповідач зобов`язувався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, в сумі 24434,93 грн., яка складається із: 19178,43 грн. заборгованість за кредитом; 5256,50 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою у якій просить здійснювати розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте звернувся до суду із заявою в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги визнає лише в частині основного боргу (тіло кредиту), також при ухваленні рішення просить врахувати те, що на утриманні має троє неповнолітніх дітей, є інвалідом третьої групи загального захворювання, також має у власності нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 04.04.2018 відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір надання банківських послуг, та на підставі якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано кредитну картку для користування.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" від 04.04.2018, розрахунок заборгованості за договором б/н від 04.04.2018 р. укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", виписку за договором № б/н за період з 04.04.2018 р. по 21.01.2022 р. та Умови та правили надання банківських послуг.

Як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач прийняв на себе зобов`язання: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених цим договором - відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг; у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку - відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18.01.2022 року становить 24434,93 грн., що складається із: заборгованість за кредитом 19178 грн. 43 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 5256 грн. 50 коп.

Згідно ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормою ч.. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, у заяві позичальника від 04.04.2018 року не зазначено яку саме картку отримував відповідач у той момент. Також, в заяві не зазначено відсотки за користування кредитом за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Матеріали справи також не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитом та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За вказаного, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04.04.2018 р. шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Таким чином, вимоги АТ КБ "Приватбанк" про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1ст. 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно статті 509 ЦК України, зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Пунктом 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН передбачено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Також безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 04.04.2018 р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.07.2019 року у справі № 14-131цс19.

Що стосується заборгованості за тілом кредиту суд виходить із наступного.

Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04.04.2018, виписки по картці за період з 04.04.2018 р. по 18.01.2022 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_1 дійсно користувався кредитними коштами та проводив оплату по поверненню кредиту, проте і користувався коштами з кредитної картки. З наданої виписки вбачається, що повне погашення кредиту відповідачем не проведено.

Оскільки ОСОБА_1 фактично використав кредитні кошти, проте обов`язку щодо повернення в повному обсязі боргу не виконав у розмірі 19178,43 грн. суд приходить до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту саме в такий спосіб, а тому позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки доказів, які б спростували наявність заборгованості матеріали справи не містять, тому, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України суд вважає, що наявність заборгованості по кредиту у зазначеній сумі, підтверджено належними доказами.

Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту, що становить 19 178, 43 грн.

Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 19178,43 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1947,28 грн. (19178,43 грн. х 100 % : 24434,93 грн. х 2481,00 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 04.04.2018 року в розмірі 19178,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1947,28 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя І.Г. Батовріна