Справа № 626/992/22
Провадження № 2/626/368/2022
28.07.2022 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дудченка В.О.,
за участю секретаря Зінченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краснограді, у відсутності сторін, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третіми особами на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 , 1969 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що він є власником Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими власниками даного будинку є треті особи по справі. У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , 1969 року народження, який був зареєстрований попередньою власницею, але з 2015 року в будинку не проживає, його речі відсутні, комунальні послуги не сплачує, його місце проживання на сьогоднішній день не відоме. Реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , порушує його право, як власника будинку, суперечить нормам закону.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лобач Н.І. до суду надійшла письмова заява, в якій просить справу розглядати за відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Треті особи в судове засідання не з`явились про час, дату та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомили.
Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносин.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.2015 року ОСОБА_1 належить ј частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2021 року ОСОБА_1 належить ј частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Іншими власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до Акту встановлення фактичного місця проживання від 16.06.2022 року ОСОБА_2 , 1969 року народження, не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ч. 1 ст. 47 Конституції України вказує на те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Керуючись правовими нормами ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).
У п.4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.
Відповідно до повідомлення Наталинської сільської ради від 26.07.2022 року у зв`язку із воєнним станом послуги з Декларування місця проживання/реєстрації/зняття з місця проживання на території громади не надаються.
Згідно п.6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житлом.
Відповідно п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї суд повинен врахувати, що право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст. 405,406 ЦК. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо іншого не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позов не надав, іншого не довів.
Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та визнати ОСОБА_2 , 1969 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до розпорядження Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» від 25.03.2022 №14/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 29, 317, 319, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 280-282 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1969 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Полтавський апеляційний суд.
Суддя