Справа № 932/7640/21
Провадження № 2/932/4612/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, у якій позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалась на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що відповідачі, які не є членами сім`ї позивача, зареєстровані у належній їй квартирі, що покладає на неї додаткові обов`язки про сплаті комунальних платежів у більшій сумі, остання вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.11.2021 відкрито провадження у справі, визначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.02.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами та матеріалами, в якому підтримав позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та провести дане судове засідання без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Дослідивши матеріали позовної заяви та докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії: свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.2005 за реєстровим №2-1802; договору дарування від 30.11.2005 за реєстровим №2-3061; договору купівлі-продажу від 26.06.2015 за реєстровим №1085; власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою про склад сім`ї №11156 виданої 08.09.2021, у квартирі АДРЕСА_1 рахують зареєстрованими: ОСОБА_1 (уповноважений власник) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до акту від 09.09.2021 складеного ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 ( адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають з вересня 2011 року у квартирі АДРЕСА_1 . Особистих речей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у вказаній квартирі, не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник житлового будинку, квартири, згідно зі ст.383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Власник майна, згідно ст.391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з положень ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до висновку до якого дійшла колегія суддів ВС у постанові від 29.01.2018 прийнятій за результатами розгляду справи № 766/1955/16-ц, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності у особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

З огляду на те, що, відповідно до копії договору купівлі-продажу від 26.06.2015 ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 належну йому частку квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 не мешкає в квартирі понад строк встановлений ст.405 ЦК України без поважних причин, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та враховуючи відсутність зі сторони останніх будь-яких доказів на спростування доводів позивача, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 282, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 ), такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.В. Куцевол