Справа № 136/1117/22
провадження № 2/136/283/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено, що вказаний позов не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Так, в порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не повно зазначено місце проживання та перебування відповідача, поштовий індекс обох сторін, реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача за його наявності або номер і серію паспорта (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача.

На виконання вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру в розмірі 75527, 27 грн. із посиланням на Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд звертає увагу, що визначення ціни позову є суб`єктивним правом позивача, має суттєве значення, оскільки від цього залежить розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10, частина перша статті 11 Закону України Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

У частині першій статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною шостою статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

З огляду на викладене, позивачеві слід визначити дійсну вартість майна, визнання права власності на яке він ставить вимоги на вирішенні суду, надавши до суду належним чином оформлені документи суб`єктом оціночної діяльності, та від визначеної вартості майна сплатити розмір судового збору.

Крім цього, судом встановлено, що у порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач у позові не повно зазначив обставини, якими обґрунтовує свої вимоги; не зазначив усі докази, що підтверджують вказані обставини, у тому числі додані до позову.

Так, судом встановлено, що позивач вже являється власником нерухомого майна на підставі судового рішення у цивільній справі №136/1667/20 від 05.04.2022, набувши таке право у порядку спадкування, відповідачем таке право не заперечується, оскільки остання реалізувала свої спадкові права на отримання належної їй частки, а іншого із позову не встановлено.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Приймаючи до уваги викладене, позивачеві слід обрати спосіб захисту порушених його прав, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону та суб`єктів (відповідачів) , які мають відповідати за пред`явленим позовом.

Крім цього, у порушення п.6, 7, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам закону, тому суд надає позивачеві строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, - залишити без руху надавши позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Світлана ШПОРТУН