Справа № 473/25/22
РІШЕННЯ

іменем України

"10" травня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - ТОВ «Фінфорс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 990 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ "СС Лоун», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 03 червня 2019 року було укладено кредитний договір №574296-А в електронній формі, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти на строк 30 календарних днів у розмірі 5 000 грн. 00 коп., які останній зобов`язався повернути не пізніше 02 липня 2019 року включно, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1 125 грн. 00 коп.

Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань ОСОБА_1 є обов`язок останнього сплатити пеню в розмірі 1,66 % від суми наданого кредиту за кожен день прострочення.

Станом на день подання позову, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором позики не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 11 990 грн. 00 коп., яка складається з:

- основного боргу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.;

- заборгованості за процентами в розмірі 4500 грн. 00 коп.;

- пені в розмірі 2 490 грн. 00 коп.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ТОВ «Фінфорс» не визнав.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що ТОВ «СС Лоун» зареєстровано як фінансова установа (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ФК №В0000108 від 23 грудня 2020 року; попереднє свідоцтво серії ФК №737 від 14 квітня 2016 року), основний вид діяльності - код КВЕД 64.92 "Інші види кредитування"; ліцензія на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (розпорядження Нацкомфінпослуг від 13 квітня 2017 року №1127) (а.с. 10-13).

3 червня 2019 року між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №574296-А за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун».

Кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору, Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом ТОВ «СС Лоун» №0412-1 від 04 грудня 2018 року.

Примірний кредитний договір та Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ «СС Лоун» www.ccloan.ua в розділі https://www.ccloan.ua/yuridichna-informatsiya.

Згідно даного договору «СС Лоун» на умовах строковості, зворотності, платності надав позичальнику кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування обумовлених коштів на платіжну картку останнього.

В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит (5000 грн. 00 коп.) та сплатити проценти за користування ним у розмірі 1125 грн. 00 коп. (процентна ставка - 0,75 % в день) в строк до 02.07.2019 включно (а.с. 14-45).

Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останнього сплатити пеню в розмірі 1,66 % від суми наданого кредиту за кожен день прострочення (п.8.3 договору).

Згідно наявних у справі матеріалів ТОВ «СС Лоун» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі (а.с.49-55).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільногозаконодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був вчинений в електронній формі.

А тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 2-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, судом встановлено, що відповідач при укладенні правочину ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СС Лоун», оформив заявку на отримання кредиту на запропонованих кредитором умовах та проставив отриманий від останнього одноразовий ідентифікатор на правочині, тобто в належній формі прийняв пропозицію укласти договір (акцепт), що вказує на укладення 03.06.2019 між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 кредитного договору №574296-А.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Відповіднодо ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений сторонами строк (02.07.2019) відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав додаткову угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору.

Відповідно до п. 5.4 кредитного договору в випадку несплати кредиту, процентів в останній день строку користування кредитом (включно), кредитодавець продовжує нарахування процентів на суму несплаченого кредиту протягом наступних 30 днів, що слідують за останнім днем строку користування кредитом (автопролонгація). При цьому нарахування здійснюється, виходячи зі стандартної процентної ставки 1,5 % в день, починаючи з другого дня прострочення за акційним кредитом. В перший день прострочення проценти нараховуються як різниця між процентною ставкою в розмірі 1,5 % в день та процентною ставкою акційної пропозиції 0,75 % (п.п.6.6.2, 2.2 договору).

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 29.08.2019 складає 11 990 грн. 00 коп., а саме:

- заборгованість за кредитом - 5 000 грн. 00 коп.;

- заборгованості за процентами в розмірі 4500 грн. 00 коп.;

- пені в розмірі 2 490 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, відповідачем не надано жодних заперечень щодо позову, доказів, які їх обґрунтовують, в тому числі останнім не спростовано факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, наявності заборгованості за кредитним договором, її розміру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (ст. 1077 ЦК України).

Згідно договору факторингу № від 29.08.2019, укладеного між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс», до останнього перейшло право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СС Лоун», в тому числі за кредитним договором №574296-А від 03.06.2019 щодо відповідача ОСОБА_1 (на загальну суму 11 990 грн. 00 коп.) (а.с. 56-64).

ТОВ «Фінфорс» є юридичною особою, основний вид діяльності - код КВЕД 64.99 "надання інших видів фінансових послуг" (крім страхування та пенсійного забезпечення) та зареєстрований в якості фінансової установи, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії НОМЕР_1 від 21 квітня 2021 року (попереднє свідоцтво ФК №968 від 19 грудня 2017 року). Також позивач має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме з надання послуг з факторингу (розпорядження Нацкомфінпослуг від 28 грудня 2017 року №4666) (а.с. 6-9).

Відповідач був повідомлений щодо відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (29.08.2019 на його електронну адресу ТОВ «СС Лоун» надіслало відповідний лист) (а.с. 65).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 11 990 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-83, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок № 4/6, корпус В, кабінет 508-2, ідентифікаційний код 41717584, заборгованість за кредитним договором №574296-А від 03.06.2019, що утворилася станом на 29.08.2019, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., пеню в розмірі 2 490 (дві тисячі чотириста дев`яносто) грн. 00 коп., а всього - 11 990 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок № 4/6, корпус В, кабінет 508-2, ідентифікаційний код 41717584, судові витрати в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Л.В. Лузан