головуючий у суді І інстанції Камаревцева Л.В.
провадження № 22-ц/824/1344/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі судового засідання: Владіміровій О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 працювала на посаді заступника начальника збуту № 5 структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків», наказу «Про невиконання посадових обов`язків» від 06 квітня 2020 року № 4-Д/Е3, наказу «Про невиконання посадових обов`язків» від 05 травня 2020 року № 5-Д/Е3 позивачу оголошені догани, які стали підставою для припинення трудового договору 29 травня 2020 року.

Позивач вважає накази незаконними.

У наказі № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків» зазначено, що під час проведення моніторингу програмних комплексів «БІТЕК» та «Уніван-Термінал-Київ» працівниками дирекції безпеки з метою виявлення фактів неправильного внесення показань приладів обліку та проведення коригування споживачами за надані послуги, що може призвести до нанесення збитків КП «Київтеплоенерго» встановлено, що ОСОБА_2 , заступник начальника району з технічного забезпечення продажу району теплозбуту «Печерськ» СП «Енергозбут» внесла до програмного комплексу «БІТЕК» інформацію стосовно споживачів теплової енергії, яка не відповідає дійсності та може призвести до недоотримання коштів КП «Київтеплоенерго».

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стали: доповідна записка ОСОБА_3 , директора дирекції безпеки, службова записка ОСОБА_4 , директора департаменту безпеки виробничих підрозділів дирекції безпеки, пояснення ОСОБА_2 .

Так, з грудня 2018 року по січень 2019 року споживач ОСОБА_5 зверталась до ЦОКу з метою внесення фактичних даних показників лічильника, але співробітниками ЦОКу внесені показники та одразу скасовані, оскільки суми були дуже значні. 21 січня 2019 року ОСОБА_5 звернулась до начальника РТ «Печерськ» СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» Славицького В.Ю. про коригування нарахування та проведення контрольного підтвердження показників. У зв`язку з тим, що начальник був відсутній, звернення було розглянуто позивачем.

Позивач не могла внести коригування до комплексу «БІТЕК», оскільки жодного звернення від споживача не надходило, а тому 28 лютого 2019 року позивач внесла коригування на підставі звернення споживача, акту зняття контрольних показників з вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 25 травня 2018 року із зазначенням типу показників.

Доводи відповідача щодо порушення строків внесення коригувань не відповідають дійсності, достовірність внесених показників позивачем підтверджується службовою запискою начальника району теплозбуту «Печерськ» ОСОБА_6 від 27 червня 2019 року № 2/2-139. 25 червня 2019 року представниками СП «Енергозбут» проведено контрольне зняття показань вузла обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 складено акт, знято архів показань теплолічильника.

За результатами аналізу роздруківки архіву встановлено, що показання лічильника на кінець опалювального сезону 2017-2018 становили 108.76 ГДж.

Позивач внесла коригування на підставі достовірних даних, на момент складення акту працівник, який склав акт працював на підприємстві та виконував відповідні обов`язки.

Позивач зазначила, що вона не вчиняла жодних дій, дотримувалась внутрішніх локальних актів, порушення належним чином не встановлені, відсутня вина позивача, причинний зв`язок, не дотриманий строк притягнення до відповідальності.

Відповідно до доповідної записки ОСОБА_4 від 26 квітня 2019 року № 7/02-183 працівники відділу економічної безпеки отримали з департаменту технічного аудиту та енергобалансів СП «Енергозбут» матеріали щодо результатів рейдових перевірок юридичних осіб, яким не проводилось нарахування понад 12 місяців.

В доповідній записці зазначено, що при аналізі отриманої інформації встановлено, що інженером 1 категорії департаменту з технічного аудиту та енергобалансів СП «Енергозбут» виявлено і зафіксовано актом № 43-11/20188 факт споживання 422 метрів кубічних гарячої води ТОВ «Шалений Пес», за адресою: АДРЕСА_2 . Перевіривши дані, занесені по цьому об`єкту в програмний комплекс «БІТЕК» виявилось, що зафіксований в акті попередній показник спожитої гарячої води становить 96 метрів кубічних, тобто не було враховано споживання 326 метрів кубічних гарячої води. Аналізом інформації встановлено, що 11 грудня 2018 року на підставі актів контрольного зняття та прийняття на комерційний облік нового лічильника ГВП від 10 грудня 2018 року, складеним слюсарем-сантехніком РТ «Печерськ» ОСОБА_7 , заступник начальника району з технічного забезпечення продажу РТ «Печерськ» ОСОБА_2 закрила інформацію про показання старого лічильника в ПК «БІТЕК» з відміткою 99,2 метри кубічні та внесла дані про введення в експлуатацію нового лічильника, тобто при закритті лічильника не було враховано 323 метри кубічні гарячої води, які зафіксував працівник департаменту з технічного аудиту та енергобалансів СП «Енергозбут».

ОСОБА_4 в доповідній записці зазначено про те, що ТОВ «Шалений Пес» з метою уникнення сплати самовільно здійснив розпломбування та демонтаж лічильника. В даному випадку викликає занепокоєння ставлення до цієї ситуації ОСОБА_2 , яка провела закриття лічильника, посилаючись на акт контрольного зняття без зазначення в ньому пломб, відсутність акту розпломбування. Вказані дії ОСОБА_2 можуть спричинити недоотримання коштів КП «Київтеплоенерго» у сумі близько 28 000 грн.

Позивач вважає такі доводи недостовірними та необґрунтованими, а тому оголошена догана є незаконною. Відповідно до акту демонтажу водолічильника від 07 грудня 2018 року встановлено, що поточні показники складають 99.2 кубічні метри спожитої гарячої води, а кінцева дата наступної повірки - 2019 рік. Відповідно до акту зняття контрольних показників вузла обліку гарячої води від 10 грудня 2018 року, який складено ОСОБА_7 також встановлено поточні показники у розмірі 99,2 метри кубічні, але ОСОБА_7 зроблено описку щодо дати наступної повірки у 2016 році. Відповідачем не було взято до уваги фотографії, гарантійний лист, технічний паспорт лічильника відповідно до яких позивач належним чином внесла показники.

Таким чином, при притягненні до відповідальності позивача не було належним чином встановлено порушення, вину позивача, причинно-наслідкового зв`язку, не доведено вину відповідними доказами, тому наказ №4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року підлягає скасуванню. Крім того порушення було виявлено у квітні 2019 року, останнім днем притягнення до відповідальності вважається 31 травня 2019 року, тому відповідачем було порушено строк накладення дисциплінарного стягнення.

Підставою для видачі наказу №4-Д/Е3 є доповідна записка ОСОБА_4 від 26 квітня 2019 року відповідно до якої за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено, що серійний номер лічильника обліку теплової енергії не співпадає із вказаним у програмному комплексі «БІТЕК». З метою перевірки інформації здійснено спільний вихід працівників дирекції безпеки РТ «Печерськ» та виявлено, що номер лічильника співпадає з вказаним в акті прийняття на комерційний облік, а пломби не співпадають з місцем їх встановлення. Встановлено, що акт прийняття на облік склала ОСОБА_2 , яка вносила інформацію до «БІТЕК», в акті відсутні підписи споживача.

Позивач пояснює, що дійсно в акті прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 01 листопада 2018 року допущені помилки, навпаки зазначені номери пломб. Помилки не є умисними та не мають наслідком збитків, оскільки програма здійснювала завантаження даних відповідно до показників лічильника, які вносяться автоматично, а не позивачем. Показання, внесені позивачем є достовірними. Відповідачем здійснені нарахування за показами даного лічильника, що суперечить висновкам про недостовірні показання для здійснення розрахунків.

Відповідач порушив порядок притягнення позивача до відповідальності, оскільки дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців, обставини, вказані в доповідній записці ОСОБА_4 відбулись 01 листопада 2018 року, останнім днем притягнення до відповідальності є 01 травня 2019 року.

Накладення дисциплінарного стягнення є незаконним, оскільки відсутнє порушення трудових обов`язків позивачем, відповідач порушив строки накладення стягнення, відсутній склад проступку, не було досліджено усі обставини. Не враховано письмові пояснення позивача, не було ознайомлено з підставами притягнення до відповідальності.

Відповідно до посадової інструкції № 5 ПІ №2/2-1672-1673-19 за позивачем не були закріплені обов`язки щодо складання, затвердження акту про готовність вузла комерційного обліку до роботи. Відповідальність за обстеження приладів комерційного обліку несе інженер, акт про готовність вузла комерційного обліку затверджується начальником, заступником начальника технічного забезпечення продажу РВЗ №5 або провідним інженером, а тому наказ «Про невиконання посадових обов`язків» від 06 квітня 2020 року № 4-Д/Е3 підлягає скасуванню.

Відповідачем порушено порядок притягнення до відповідальності, а саме позивач не вчиняла дій, за які настає дисциплінарна відповідальність, порушення не встановлені належним чином, не встановлено коло відповідальних осіб, вину позивача, причинного зв`язку, не наведені докази, на підтвердження винного діяння.

Позивачу було відмовлено у видачі наказу «Про невиконання посадових обов`язків» від 05 травня 2020 року № 5-Д/Е3. Службова записка від 10 березня 2020 року № 30/5/21-979 була адресована начальнику РВЗ № 5 Славицькому В.Ю., позивач не могла приступити до виконання службової записки, оскільки з 02 березня 2020 року по 10 березня 2020 року перебувала у відпустці. Обов`язки виконання даної службової записки на позивача не покладались. Комплексні технічні перевірки зобов`язаний здійснювати інженер, який здійснює обстеження приладів комерційного обліку споживача для оформлення актів про готовність вузла комерційного обліку. ОСОБА_8 не дотримав вимог посадової інструкції 12 березня 2020 року, здійснив обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 спільно з представником власника, інженером ОСОБА_9 склав акт № 2/2-5-1837 та не передав ОСОБА_10 , а залишив акт на столі для документації по АДРЕСА_5 при цьому нікого не попередивши, тому до відповідальності було притягнуто позивача.

Відповідно до службової записки від 10 березня 2020 року № 30/5/21-979 документи, які були запитані необхідно передати до 19 лютого 2020 року. Комісія з перерахунку за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам навіть на момент її звільнення сформована не була, акти не передав інженер, тому наказ від 05 травня 2020 № 5-Д/Е3 підлягає скасуванню.

Відповідальними за виконання доручень, які надійшли в березні-квітні 2020 року є працівники управління інформаційно-консультативної роботи. З 23 березня 2020 року по 06 квітня 2020 року позивач перебувала на лікарняному, оскільки це є компетенцією іншого підрозділу, тому порушення з боку позивача на момент притягнення до відповідальності були відсутні.

Звільнення позивача здійснено з порушенням законодавства про працю, оскільки позивач є членом профспілки. Відсутня ознака систематичності порушень трудової дисципліни з боку позивача.

Позивач просила:

визнати незаконним та скасувати наказ директора структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» «Про невиконання посадових обов`язків» від 06 квітня 2020 року № 4-Д/ЕЗ;

визнати незаконним та скасувати наказ директора структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» «Про невиконання посадових обов`язків» від 05 травня 2020 року № 5-Д/ЕЗ;

визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 , здійсненного на підставі наказу директора структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» № 206 К/ЕЗ про припинення трудового договору від 29 травня 2020 року;

поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника відділення збуту № 5 структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго»;

стягнути з КП «Київтеплоенерго» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2020 року по момент поновлення на роботі за рішенням суду, виходячи з середньої заробітної плати у розмірі 1 017 грн 32 грн;

стягнути з КП «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 681 грн 60 коп.;

стягнути з КП «Київтеплоенерго» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок, що оскаржені накази є правомірними, оскільки позивач систематично порушувала трудову дисципліну та неналежним чином виконувала посадові обов`язки, питання, порушені у зверненнях, які стали підставою для притягнення позивача до відповідальності входять до компетенції позивача, тому звільнення було здійснено з дотриманням вимог статей 36, 40, 43, 243 КЗпП України.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Черкасов Д.О. подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, - яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що:

позивача не було належним чином ознайомлено з наказами № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків»; № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня2020 року «Про невиконання посадових обов`язків» та № 5 Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року «Про невиконання посадових обов`язків» та з підставами для їх прийняття та не взято до уваги те, що відповідачем неправильно встановлено коло відповідальних осіб;

дисциплінарний проступок який став підставою для прийняття наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року, відсутній, а акт про відмову від надання письмових пояснень начальнику районного відділення збуту № 5 ОСОБА_10 щодо несвоєчасного надання документів ГОІ «Добробут та безпека» на який посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, є неналежним та недопустимим доказом у справі;

зі змісту службової записки від 10 березня 2020 року вбачається, що документи які нею запитувались, необхідно було передати на розгляд комісії до 19 лютого 2020 року. Таким чином, її виконання є об`єктивно неможливим. Крім того, на час складення вказаної службової записки, яка адресована ОСОБА_10 , позивач перебувала у відпустці, а відтак, остання не могла бути її виконавцем;

позивач належним чином виконувала свої посадові обов`язки, що свідчить про незаконність наказу про невиконання та неналежне виконання посадових обов`язків;

позивача не було ознайомлено з регламентом процесу використання системи електронного документообігу «Е-DOCS»;

не дослідив належним чином права та обов`язки позивача та залишив поза увагою факт її перебування у відпустці та на лікарняному в момент надходження доручень.

На думку апелянта, постанова НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Правила роздрібного ринку електричної енергії», яка була застосована судом до цих правовідносин, не підлягала застосуванню, натомість судом першої інстанції не застосовано приписи статей 43 та 148 КЗпП України.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянтом порушено питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу та наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які апелянт понесла у зв`язку з розглядом цієї апеляційної скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 31 вересня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У постанові Верховного Судувказано, що суд апеляційної інстанції не перевірив доводи позивача щодо незаконності наказу від 01 липня 2019 року № 4-Д/ЕЗ, не з`ясував чи пропущений строк притягнення до дисциплінарної відповідальності.

А також, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на частин 2,5 статті 43 КЗпП України та обставини справи, не надав оцінки рішенню засідання профспілкового комітету Незалежної професійної спілки «Свобода» від 19 червня 2020 року про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів.

Згідно з вимогами статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При цьому, згідно з частиною першою статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (частина 2 статті 149 КЗпП).

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина 3 статті 149 КЗпП).

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (частина 4 статті 149 КЗпП).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Таким чином, звільнення на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України є законним у тому випадку, коли наявні одночасно ознаки невиконання працівником своїх трудових обов`язків без поважних причин, систематичність такого невиконання та попереднє застосування заходів дисциплінарного чи громадського стягнення до цього працівника.

За п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року таке звільнення відноситься до дисциплінарних, а тому роботодавцю слід дотримуватись загальної процедури накладення дисциплінарних стягнень, визначеної в статтях 147-1, 148 та 149 КЗпП, зокрема щодо строку притягнення до відповідальності (протягом місяця з моменту виявлення, не рахуючи час перебування у відпустці чи період тимчасової непрацездатності, але не пізніше 6 місяців з моменту вчинення порушення).

Окрім того, роботодавцю при прийнятті рішення про звільнення відповідного працівника слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника .

Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер.

Тобто звільнення за систематичне порушення посадових/робочих обов`язків можливе лише щодо працівників, які вже притягались до відповідальності, однак такі заходи відповідальності не мали належного впливу на працівника та порушення повторилось (постанови Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 466/150/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 345/472/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 760/4126/18-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 643/12579/17, від 27 травня 2020 року у справі № 755/6249/18).

З матеріалів справи вбачається, що позивач працювала на посаді заступника начальника відділення збуту № 5 структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Відповідно до розділу 2 Посадової інструкції заступника начальника відділення районного відділення збуту № 5, затвердженої директором СП «ЕНЕРГОЗБУТ» Лопатіним К.О. 15 листопада 2019 року (т. 1 а.с. 119-131), з якою ОСОБА_2 була ознайомлена 18 листопада 2019 року (т. 1 а.с. 133), на заступника начальника РВЗ №5 покладено обов`язки щодо здійснення контролю за виконанням споживачами договірних умов використання теплової енергії та гарячої води, виявлення фактів безоблікового та бездоговірного споживання теплової енергії, а також контроль виконання технічного аудиту приладів обліку теплової енергії.

20 січня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до начальника РТ «Печерськ» СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» Славицького В.Ю. із заявою, в якій просив зробити коригування нарахування та провести контрольне підтвердження показників ЦО.

28 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до заступника директора з технічного забезпечення продажу СП «Енергозбут» Гончарова Є.Д. із пояснювальною запискою щодо нарахування за послуги опалення по квартирі АДРЕСА_6 за період 2018-2019 за зверненням ОСОБА_5 .

10 квітня 2019 року ОСОБА_2 були надані пояснення директору СП «Енергозбут» ОСОБА_11 щодо нарахувань за послуги опалення по квартирі АДРЕСА_6 за період сезону 2018-2019, зазначено про те, що 28 лютого 2019 року нею виконано «рестартовий показник».

У письмових поясненнях від 19 квітня 2019 року, наданих ОСОБА_10 директору СП «Енергозбут» Лопатіну К.О., зазначено, що 30 січня 2019 року за запитом Дирекції безпеки і у присутності представників персоналу РТ «Печерськ» проведено контрольне зняття показань. В березні 2019 року було з`ясовано, що 28 лютого 2019 року до програмного комплексу заступником начальника з технічного забезпечення продажу РТ «Печерськ» Єрошкіною І.М. внесени нові показники та проведено коригування нарахувань за період з травня 2018 року по лютий 2019 рік. При поясненні підстав дій ОСОБА_2 надала лист від власника квартири та копію акту контрольного зняття показань. Лист споживача не має реєстрації, відсутній підпис власника. Зазначено, що лист не потрапляв до ОСОБА_10 , був розписаний особисто ОСОБА_2 на ОСОБА_12 , на виконання до якого також не потрапляв. Копія акту контрольного зняття показань лічильника не містить даних щодо номеру, наявності пломб, температури та втрати теплоносія. Про прийняття листа ОСОБА_2 не повідомляла і не доповідала.

В службовій записці від 27 червня 2019 року ОСОБА_10 щодо контрольного зняття показань вузла обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , зазначив про те, що за результатами аналізу роздруківки архіву встановлено, що показання теплолічильника на кінець опалювального сезону 2017-2018 року становить 108,76 ГДж. В той же час до програмного комплексу внесено значення спожитої енергії 123,07 ГДж, що не відповідає дійсності.

Наказом № 4-Д/ЕЗ КП «Київтеплоенерго» від 01 липня 2019 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Підставою є: доповідна записка ОСОБА_3 , директора дирекції безпеки, службова записка ОСОБА_4 , директора департаменту безпеки виробничих підрозділів дирекції безпеки, пояснення ОСОБА_2

23 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до директора КП «Київтеплоенерго» Бинду В.Є. з листом, в якому просила розглянути питання щодо скасування наказу № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року.

Щодо наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків», то колегія апеляційного суду зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1).

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погодилася з застосованим до неї дисциплінарним стягненням та до звернення до суду з цим позовом, оскаржила вищевказаний наказ у січні 2020 року, звернувшись до Дарницького районного суду міста Києва з позовом про визнання незаконним та скасування наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків».

Звертаючись до суду з цим позовом у червні 2020 року позивач повторно наказ не оскаржувала та у цій справі не заявляла позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року.

Відповідно до частини 6 статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та не перевіряє доводи позивача щодо незаконності наказу від 01 липня 2019 року № 4-Д/ЕЗ у цій справі, в тому числі і щодо пропущеного строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки вказаний наказ є предметом розгляду у іншій справі №753/19163/19, в якій Дарницьким районним судом міста Києва встановлюються обставини щодо наявності/відсутності порушення трудової дисципліни позивачем та пропущеного строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

На момент ухвалення рішення суду першої інстанції, що переглядається в апеляційному порядку, наказ КП «Київтеплоенерго» № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків» був дійсним.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків», - відмовлено. Рішення суду першої інстанції не набрало законної сили.

Отже, колегія апеляційного суду встановила, що позивач порушила трудову дисципліну та вчинила конкретний дисциплінарний проступок, за що була притягнута до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, після застосування до позивача заходів дисциплінарного відповідальності за порушення трудової дисципліни відповідно до наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків», порушення трудової дисципліни позивачем повторилось у січні 2020 року, за що працівника повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу КП «Київтеплоенерго» № 4-Д/ЕЗ «Про невиконання посадових обов`язків» від 06 квітня 2020 року у вигляді оголошення догани.

Стосовно наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року, колегія апеляційного суду встановила таке.

Судом встановлено, що 27 лютого 2020 начальник РВЗ № 5 Славицький В.Ю. звернувся до заступника директора СВП по роботі із споживачами ОСОБА_13 із службовою запискою, відповідно до якої просив провести коригування нарахувань за послуги опалення житлового будинку у зв`язку з встановленням приладу ЦО№ 17165 за адресою: АДРЕСА_7 .

У доповідній записці від 28 лютого 2020 року ОСОБА_8 зазначає, що ним було опломбовано лічильник системи опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , який був змонтований після проходження державної повірки 08 січня 2020 року, про що складений акт готовності приладу обліку теплової енергії. Пізніше, даний акт разом з іншими актами передано на підпис керівництву. Всі акти, крім вищезазначеного, були підписані заступником начальника РВЗ № 5 та передані для подальшої роботи. На момент зняття показників, ОСОБА_8 про відсутність затвердженого акту було невідомо.

У доповідній записці від 28 лютого 2020 року ОСОБА_14 зазначає, що акт про готовність вузла комерційного обліку споживача, заводський номер 17165 складений 08 січня 2020 року. З яких причин вказаний акт не містить підпису керівництва, ОСОБА_14 невідомо.

Згідно з доповідної записки ОСОБА_2 від 11 березня 2020 року, вищевказаний акт не було оформлено тому, що інженер не надав його для подальшого оформлення.

Наказом КП «Київтеплоенерго» № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року ОСОБА_2 оголошено догану.

Підставою для прийняття наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року є: службова записка начальника РВЗ № 5 Славицького В.Ю. від 12 березня 2020 року № сл.-30/780; службова записка начальника РВЗ № 5 Славицького В.Ю. від 27 лютого 2020 року № 2/2-443; пояснення заступника начальника відділення РВЗ № 5 Єрошкіної І. М. від 11 березня 2020 року; пояснення інженера групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_8 від 29 лютого 2020 року; пояснення інженера ІІ категорії групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 ОСОБА_14 від 28 лютого 2020 року.

Причиною для надання пояснень, які містяться у вищевказаних службових записках ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , а також у письмових поясненнях ОСОБА_2 стало не затвердження останньою акту про готовність вузла комерційного обслугу.

Як вбачається з пункту 2.10 Посадової інструкції заступника начальника відділу районного відділення збуту № 5 затвердженої директором СП «ЕНЕРГОЗБУТ» Лопатіним К.О. 15 листопада 2019 року, з якою ОСОБА_2 була ознайомлена 18 листопада 2019 року, на заступника начальника РВЗ № 5 покладено обов`язок складати та підписувати від імені підприємства акти введення приладів обліку теплової енергії в експлуатацію (комерційний облік).

Отже, ОСОБА_2 не виконала своїх прямих обов`язків, у її діях наявне порушення трудової дисципліни, тому висновок суду першої інстанції про правомірність застосування дисциплінарного стягнення та видання наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року, - є обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року є законним, тому не підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Отже, колегією апеляційного суду встановлено, що застосування до позивача заходів дисциплінарного відповідальності за порушення трудової дисципліни відповідно до наказу № 4-Д/Е3 від 01 липня 2019 року «Про порушення посадових обов`язків», не мали належного впливу на працівника та порушення повторилось у січні 2020 року, за що працівника повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року.

Колегія апеляційного суду враховує, що звертаючись з позовом про визнання незаконним та скасування наказу КП «Київтеплоенерго» «Про невиконання посадових обов`язків» від 06 квітня 2020 року № 4-Д/ЕЗ, позивач підставою для визнання його незаконним та скасування зазначила відсутність порушення трудової дисципліни. Разом з тим на пропуск строку притягнення її до дисциплінарної відповідальності позивач у позовній заяві не посилалася.

Отже, колегією апеляційного суду встановлено систематичне порушення позивачем трудової дисципліни.

Наказом КП «Київтеплоенерго» № 5-Д/ЕЗ «Про невиконання посадових обов`язків» від 05 травня 2020 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Стосовно наказу № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року, слід зазначити таке.

Судом встановлено та вбачається зі службової записки від 10 березня 2020 року, ВРСТЕ просив в термін до 19 лютого 2020 року підготувати та надати документи на розгляд комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам, копії документів згідно наданого реєстру або надати пояснення щодо їх відсутності.

У службовій записці від 27 квітня 2020 року ВРСТЕ зазначено, що зазначені ним документи були несвоєчасно отримані лише 27 квітня 2020 року, проте внесення контрольного зняття показників станом на 28 квітня 2020 рік не виконано.

Як вбачається з акту КП «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» від 04 травня 2020 року, ОСОБА_2 відмовилася надати письмові пояснення щодо несвоєчасного надання документів ГОІ «Добробут та безпека» на електронну адресу ОСОБА_15 .

Наказом КП «Київтеплоенерго» № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року ОСОБА_2 оголошено догану.

Підстави: пояснення інженера групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 Ганджі І.М. від 29 квітня 2020 року; службові записки ВРСТЕ УПТЕ ОСОБА_16 від 10 березня 2020 року, 27 квітня 2020 року; акту про відмову від надання письмових пояснень ОСОБА_2 начальнику районного відділу збуту № 5 ОСОБА_10 щодо несвоєчасного надання документів ГОІ «Добробут та безпека» на електронну адресу ОСОБА_15 , інженеру І категорії відділу розрахунків за спожиту теплову енергію управління продажу теплової енергії, інженером групи контролю договірних умов юридичних споживачів РВЗ № 5 Ганджею І.М. від 04 травня 2020 року; акт обстеження від 12 березня 2020 року № 2/2-5/03-1837.

05 травня 2020 року співробітниками СП «Енергозбут» в складі трьох осіб складений акт про відмову ОСОБА_2 від ознайомлення з наказом № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року.

Згідно з пункту 6 службової записки від 10 березня 2020 року № 30/5/21-979, ВРСТЕ просило надати акт перевірки стану ВОТЕ (контрольне зняття показників тепло лічильника з внесенням відповідної інформації в БД ПК БіТек).

Так, згідно з пункту 2.6 Посадової інструкції заступника начальника відділу районного відділення збуту № 5 затвердженої директором СП «ЕНЕРГОЗБУТ» Лопатіним К.О. 15 листопада 2019 року, заступник начальника РВЗ № 5 повинен щомісяця забезпечувати зняття показань з приладів обліку теплової енергії, які прийняті на комерційний облік незалежно від балансової належності, де КП «Київтеплоенерго» набуло функцій виконання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води (роботи проводяться персоналом СП «Енергозбут» відповідно до наказу від 09 жовтня 2018 року № 305 в опалювальний період з 20-25 числа місяця) відносяться до особливо важливої роботи на певний період.

Розділом 4 вказаної інструкції визначено відповідальність заступника начальника РВЗ № 5, зокрема, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, покладених трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією, вимог Положення про РВЗ №5, нормативних і галузевих актів, наказів, розпоряджень, доручень відділів та служб СП «Енергозбут», КП «Киівтеплоенерго» та розпоряджень керівництва РВЗ №5 самим працівником та підпорядкованим персоналом, невиконання вимог природоохоронного законодавства, перевищення фактичних втрат теплової енергії в мережах в порівнянні з нормативними, своєчасне приймання нових та реконструйованих ВОТЕ, невиконання вимог нормативних актів з ОП, ПБ, ТЕ, ПТЕТУіМ, Правил Держпраці та в інших випадках, які визначені посадовою інструкцією.

Таким чином, зазначене у пункті 6 службової записки від 10 березня 2020 року № 30/5/21-979 завдання є зоною контролю та відповідальності саме ОСОБА_2 , яке виконано останньою не було, а відтак, у діях останньої вбачаються порушення трудової дисципліни у зв`язку з чим 05 травня 2020 року було прийнято наказ № 5-Д/ЕЗ.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року є законним, тому не підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Також, колегія апеляційного суду враховує, що звертаючись з позовом про визнання незаконним та скасування наказу КП «Київтеплоенерго» «Про невиконання посадових обов`язків» № 5-Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року, позивач підставою для визнання його незаконним та скасування зазначила відсутність порушення трудової дисципліни. Разом з тим, на пропуск строку притягнення її до дисциплінарної відповідальності позивач у позовній заяві не посилалася.

07 травня 2020 року директор структурного підрозділу «ЕНЕРГОЗБУТ» ОСОБА_11 , звернувся до Незалежної професійної спілки «Свобода» із поданням відповідно до якого повідомив про те, що протягом 2019-2020 років виявлено низку порушень, допущених ОСОБА_2 та просив розглянути на засіданні питання щодо надання згоди на звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків (т. 1 а.с. 174-175).

Вказане подання було отримано Профспілкою 05 червня 2020 року (т. 1 а.с. 183-191).

30 квітня 2020 року начальником управління інформаційно-консультаційної роботи з клієнтами ОСОБА_17 було надіслано директору СП «ЕНЕРГОЗБУТ» Лопатіну К.О. лист щодо вирішення питання про опрацювання листів з проханням закриття контрольних карток та надання відповідей по дорученнях: № 19АУ/3433 від 19 березня 2020 року; № 19 АУ/3438 від 19 березня 2020 року; № 19 АУ/4061 від 15 квітня 2020 року; № 19АУ/4279 від 24 квітня 2020 року. В тому числі запропоновано застосування дисциплінарного стягнення до відповідальних працівників РВЗ (т. І а.с. 149).

Згідно з акту від 04 травня 2020 року складеного співробітниками СП «Енергозбут», ОСОБА_2 відмовилася від надання письмових пояснень начальнику районного відділення збуту №5 ОСОБА_10 щодо ненадання в системі e-docs необхідної інформації для закриття контрольних карток та надання відповідей по дорученнях № 19АУ/3433 від 19 березня 2020 року, № 19 АУ/3438 від 19 березня 2020 року, № 19 АУ/4061 від 15 квітня 2020 року та № 19 АУ/4279 від 24 квітня 2020 року, зазначені у службовій записці ОСОБА_17 від 30 квітня 2020 (т. ІІ а.с. 206).

Разом з тим, ОСОБА_2 не надала доказів щодо вжитих нею заходів, спрямованих на розгляд звернень, у межах її компетенції, тобто не виконала вказівку свого безпосереднього керівника, отже у діях останньої вбачаються порушення трудової дисципліни.

29 травня 2020 року КП «Київтеплоенерго» СП «Енеогозбуту» прийнято наказ № 206-К/ЕЗ про припинення трудового договору з ОСОБА_2 . Причини звільнення: у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 статті 40 КЗпП України.

Підстава: наказ від 01 липня 2019 року № 4-Д/ЕЗ; наказ від 06 квітня 2020 року № 4-Д/ЕЗ; наказ від 05 травня 2020 року № 5-Д/ЕЗ; службова записка начальника управління інформаційно-консультаційної роботи з клієнтами ОСОБА_17 від 30 квітня 2020 року №сл.-30/1156; лист Незалежній професійній спілці «Свобода» КП «Київтеплоенерго» від 07 травня 2020 року № 30/1/1/5539 (т. І а.с. 106).

З витягу із протоколу № 9 засідання Профспілкового комітету Незалежної Професійної спілки «Свобода» КП «Київтеплоенерго» від 19 червня 2020 року вбачається, що директору СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» Лопатіну К.О. відмовлено в наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 із займаної посади (т. 1 а.с. 183-191).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно з вимогами частин 1, 7 статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень.

Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона зміни умов трудового договору, оплати праці працівників, які є членами виборних профспілкових органів, без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Відповідно до частини 1 статті 37 цього закону профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу у разі не розгляду подання або пропуску визначеного законом строку для розгляду подання.

За аналогією правило частини четвертої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України випадків отримання згоди профспілкового органу на зміну умов праці працівників - членів виборних профспілкових органів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є членом НПС «Свобода» КП «Київтеплоенерго» і працює на посаді помічника Голови профспілки, що не є виборною посадою профспілкового комітету незалежної професійної спілки «Свобода» ПАТ «Київенерго» з огляду на положення статті 37 Закону та положення Статуту спілки.

Колегія апеляційного суду, оцінивши на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, рішення профспілкового органу, що викладене у протоколі № 9 засідання профспілкового комітету НПС «Свобода» КП «Київтеплоенерго» від 19 червня 2020 року про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 із займаної посади (т. 1 а.с. 183-191), дійшла висновку про таке.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, 07 травня 2020 року на юридичну адресу НПС «Свобода» КП «Київтеплоенерго» направлено подання про розірвання трудового договору з ОСОБА_2 , яке було отримано профспілкою лише - 05 червня 2020 року.

Отже, вказане подання перебувало у поштовому відділенні 28 днів, що дає підстави вважати, що вказані дії спрямовані на навмисне затягування процесу розгляду питання про звільнення позивача.

Таким чином, відповідач КП «Київтеплоенерго» на виконання вимог статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частини другої статті 252 КЗпП України було направлено подання на отримання згоди на звільнення позивача, однак представник НПС «Свобода» вказане подання не отримав, суду не надано доказів, що таке подання не було отримано з поважних причин, а відтак відповідач мав підстави для застосування частини 4 статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ 29 травня 2020 року КП «Київтеплоенерго» № 206-К/ЕЗ про припинення трудового договору з позивачем є законним, тому не підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Згідно із частиною 1 статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, відсутні правові підстави для поновлення позивача ОСОБА_2 на посаді заступника начальника відділення збуту № 5 структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго».

З огляду на вище встановлене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з КП «Київтеплоенерго» середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України, про що суд першої інстанції дійшов правильного висновку.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивача не було належним чином ознайомлено з оскаржуваними наказами, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Позивач була ознайомлена з наказом № 4-Д/ЕЗ від 01 липня 2019 року та отримала його копію 03 липня 2019 року про що нею було зазначено у вказаному акті (т.2 а.с. 139), а з наказами № 4-Д/ЕЗ від 06 квітня 2020 року та № 5 Д/ЕЗ від 05 травня 2020 року позивач відмовилася ознайомлюватися, про що було складено відповідні акти (т. 2 а.с. 25, 26).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, щодокументи які запитані службовою запискою від 10 березня 2020 року необхідно було передати на розгляд комісії до 19 лютого 2020 року, що є об`єктивно неможливо, крім того, вказана службова записка адресована ОСОБА_10 , а позивач перебувала у відпустці, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Позивач перебувала у відпустці до 10 березня 2020 року включно. Таким чином, 11 березня 2020 року скаржник приступила до виконання своїх посадових обов`язків. 12 березня 2020 року ОСОБА_8 , який знаходився у підпорядкуванні позивача, здійснив обстеження нежитлового приміщення згідно з службової записки від 10 березня 2020 року у зв`язку з чим, оформив акт обстеження, який був надісланий на електронну пошту ОСОБА_15 лише 27 квітня 2020 року (т. 2 а.с. 204). Отже, ОСОБА_8 , який знаходився у підпорядкуванні позивача, не виконав своєчасно надане йому доручення, відповідальність за що, згідно з п. 2.25 Посадової інструкції (т. 2 а.с. 65-76) несе позивач.

Крім того, хоча в службовій записці від 10 березня 2020 року й зазначено термін її виконання до 19 лютого 2020 року, проте зі змісту вказаної записки вбачається, що зазначені в ній завдання стосуються майбутньої події, а саме розгляду документів на комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам.

Колегія апеляційного суду відхиляє доводи позивача про те, що її не було ознайомлено з регламентом процесу використання системи електронного документообігу «Е-DOCS», оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач виконувала надані їй доручення саме у через системи електронного документообігу «Е-DOCS» (т. 2 а.с. 216), а отже була ознайомлена з нею та вміла нею користуватися.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, підстави для відшкодування витрат понесених позивачем на правничу допомогу, також відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська