Єдиний унікальний номер: 448/307/22
Провадження № 2/448/276/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

11.05.2022 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Юрія БІЛОУСА,

за участю секретаря судового засідання Ірини РОМАНЧЕНКО,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Мостиська міська рада Львівської області,

суть спору: про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача адвокат Ліля ГОЛУБІНКА (ордер серії ВС №1139966) - не з`явилася (заява),

представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області - не з`явився (заява),

третя особа Приватний нотаріус Роман ЯКСМАНИЦЬКИЙ - не з`явився (заява),

треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - не з`явилися (заяви),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

в с т а н о в и в :

І. Короткий виклад обставин справи:

Громадянин ОСОБА_4 (надалі Позивач), звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті його матері ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,4246 га у межах згідно з планом, які розташовані в АДРЕСА_1 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства.

Зазначає, що за життя ОСОБА_5 склала заповіт від 26.08.2010 року, згідно з яким все своє майно заповіла сину ОСОБА_4 , онуку ОСОБА_6 та дочці ОСОБА_7 .

Стверджує, що він (Позивач) має намір прийняти спадщину після смерті матері, однак у встановлений законом строк не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що хворів та перебував під наглядом лікаря хірурга, що підтверджується викопіюванням з медичної книжки співпрацівника УМВСУ у Львівській області від 16.07.2019 року (діагноз розрив суглобової губи кульшового суглоба). Також, дружина позивача ОСОБА_8 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 06.10.1979 року) потребувала постійного стороннього догліду, який був зумовлений значним погіршенням її стану здоров`я. Протягом 2019-2020 рр. Дружина позивача хворіла та перебувала під наглядом лікаря, що підтверджується даними з її медичної картки хворого (історії хвороби), а саме: випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №27630, виданною КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львів» від 25.10.2022 року (діагноз цереброваскулярна хвороба (ЦВХ) на грунті гіпертонічної хвороби ІІІ ст., гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом (ГПМК) у басейні ЛСТМА з правобічним геміпарезом та моторною афазією); випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №96, виданною МРЦ МВС УКраїни «Хутір Вільний» від 13.03.2020 року (діагноз стан після ГПМК інсульт в бачейні ЛСТМА з моторною дізфазією. ДЕ ІІ ст.); направленням на паталогічне дослідження від 05.08.2020 року; патологічним дослідженням №18498 від 07.08.2020 року (діагноз розростання гепатоцеллюлярного раку печінки трабекулярний варіант на грунті цирозу печінки); випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №18463, виданною КНП КЛШМД м.Львова від 14.08.2020 року (діагноз гепатоцелюлярний рак); консультативним заключенням, виданим Львівською обласною інфекційною клінічною лікарнею). Таким чином, вважає, що строк для прийняття спадщини було пропущений ним з поважних причин.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Позиція учасників справи:

В судове засідання Позивач не з`явився, однак в матеріалах справи містяться повноваження представника, згідно яких його інтереси представляє адвокат Голубінка Л.В. (ордер серії ВС №1139966)

Представник позивача адвокат Голубінка Л.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги свого довірителя в повному обсязі, просить суд їх задоволити та здійснювати розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову.

Третя особа Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. у судове засідання не з`явився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, вирішення спору покладає на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, а подали заяву, в якій просять суд розглянути справу без їх участі та зазначають, що не заперечують проти позову.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді від 31.03.2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 26.04.2022 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , закрито підготовче провадження у справі та призначено таку досудового розгляду по суті.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Обставини справи, встановлені судом:

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-змістовному зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл. Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Зазначені висновки викладено в абзаці десятому пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003.

У справі «Belletv.France» Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків Позивача у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_5 (матері Позивача).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_5 , та Позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 .

До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Зав`язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 01.03.2004 року та зареєстроване КП «Мостиське РБТІ» за реєстровим № 4906779, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2961201 (серія СВА №392087), виданим КП «Мостиське РБТІ» від 01.03.2004 року); земельна ділянка, площею 0,2500 га у межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №867703, виданого Зав`язанцівською сільською радою Мостиського району Львівської області від 05.01.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землюта на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:06:454:00003; земельна ділянка, площею 0,4246 га у межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №867704, виданого Зав`язанцівською сільською радою Мостиського району Львівської області від 05.01.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:454:00004; земельна ділянка, площею 0,3274 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Зав`язанцівської сільської, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №567849, виданого Мостиською районною державною адміністрацією Львівської області від 17.01.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землюта на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:06:454:00037.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_5 склала заповіт від 26.08.2010 року, згідно з яким все своє майно заповіла сину ОСОБА_4 , онуку ОСОБА_6 , дочці ОСОБА_7 .

Спадкова справа, згідно інформаційних довідок, після смерті ОСОБА_5 не заводилася.

В свою чергу, Позивач бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті матері у шестимісячний строк не звернувся вчасно в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим був змушений звернутися до суду із даним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5 , копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_4 ; довідкою з місця проживання про склад сім`ї від 10.09.2020 року №911; копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.03.2004 року; копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2961201; копією технічного паспорта на житловий будинок від 30.01.2004 року, копією Державних Актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА №867703, серії ЯА №867704 та серії ЯА №567849 від 05.01.2006 року та 17.01.2006 року; копією заповіту ОСОБА_5 від 26.08.2010 року; копією паспорта та РНОКПП Позивача та іншими матеріалами справи.

V. Застосоване судом законодавство:

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ЦПК України встановлено, що:

- відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (стаття 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

- у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

- статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

- відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

VI. Висновки суду за результатами розгляду даної справи:

Відповідно до статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Беручи до уваги вищенаведені, викладені у позовній заяві пояснення Позивача щодо пропуску ним строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що зазначені обставини зумовили істотні труднощі для Позивача щодо вчинення ним дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його матері ОСОБА_5 ..

Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача і визначення йому додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

VII. Розподіл судових витрат між сторонами:

Враховуючи думку Позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені Позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , про: визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк в 3 (три) місяці з дня набрання даним рішенням законної сили для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст судового рішення складено 16.05.2022 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач:Мостиська міська рада Львівської області; місце знаходження: м.Мостиська, вул. Грушевського, 6, Львівської області; ;

Треті особи:

-Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівській області Яксманицький Роман Степанович; місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Львівської області;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Юрій БІЛОУС

Рішення суду набрало законної сили «______»______________ 20___ року

Суддя Юрій БІЛОУС