Справа № 354/1296/21
Провадження по справі № 2/354/251/22
06 травня 2022 року м. Яремче
Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 -адвоката Шургот Оксани Василівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони на відчуження нерухомого майна та виключення записів з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єків нерухомого майна про заборону на відчуження нерухомого майна,-
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі. Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 27 березня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 , посвідченим державним нотаріусом Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д., за реєстром №417. Знято заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер земельної ділянки: 63, кадастровий номер::11:006:0039 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру Іпотек запис про обтяження нерухомого майна за №4702737 від 27 березня 2007 року та запис про іпотеку №4702859 від 27 березня 2007 року за іпотечним договором від 27 березня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 , посвідченим державним нотаріусом Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д., за реєстром №417, а також стягнуто з відповідача на користь позивачів 1815,99 грн. сплаченого судового збору.

Представник позивачів адвокат Шургот О.В. 26 квітня 2022 року звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, посилаючись на те, що при ухваленні судового рішення судом не було вирішено питання про відшкодування понесених позивачами витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн. відповідно до наданих доказів.

Від представника відповідача ОСОБА_6 06 травня 2022 року надійшли письмові пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, відповідно до яких останній просить у задоволенні відмовити у повному обсязі, а у разі якщо суд прийде до переконання про обґрунтованість заявлених вимог зменшити розмір витрат на правничу допомогу на 75 відсотків. В обґрунтування своїх заперечень представником відповідача зазначено, що в порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ст. 137 ЦПК України в матеріалах справи відсутній договір, в якому сторони погодили відповідну вартість правничої допомоги та порядок її нарахування, вартість конкретних послуг. Окрім цього, всупереч вимог пп.14 п.1 ст.226 Податкового кодексу України, п.5 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №148 від 29 грудня 2017 року у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що оплата за надані послуги була здійснена саме у вказаній справі, адже долучені до матеріалів справи квитанції не містять інформації про номер справи, а також зазначені відомості відсутні у звіті до замовлення №2. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Також зазначив, що судові дебати у вказаній справі відбулись 21 квітня 2022 року, а тому про намір подати відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та подати відповідні докази представник позивачів повинна була повідомити до завершення судових дебатів у справі та подати відповідну заяву із доказами 26 квітня 2022 року, однак цього зроблено не було.

Представник позивачів адвокат Шургот О.В. у судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення не з`явилась, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялась належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте у поданих письмових запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення наявне клопотання про проведення судового засідання у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув заяву у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Судом установлено, що на підтвердження повноважень адвоката до матеріалів справи долучено ордер адвоката серії ІФ №092021, серії ІФ № 092020, серії ІФ № 092019 від 03 вересня 2021 року на представництво інтересів позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до наведеного у позові орієнтовного розрахунку судових витрат, понесені позивачами витрати на професійну правничу допомогу складають 3000 грн.( надання консультацій, написання позовної заяви, адвокатських запитів). Прогнозовані витрати на професійну правничу допомогу під час судового розгляду справи (представництво в суді, підготовка пояснень, клопотань) складають 4000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивачів адвокатом Шургот О.В. надано:

-договір про надання правової (правничої) допомоги №2-60/19, укладений із ОСОБА_1 06 травня 2019 року, термін дії якого становить 3 роки. Відповідно до п.п.5.1, 5.2 вказаного договору за виконання робіт (надання послуг) визначених у договорі замовник сплачує виконавцю гонорар у сумі, що визначається актом виконаних робіт. Оплата послуг виконавця здійснюється готівкою шляхом внесення коштів в касу виконавця;

-акт приймання виконаних робіт від 22 лютого 2022 року, який є додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №2-60/19 від 06 травня 2019 року, з якого вбачається, що на виконання умов договору адвокатом надано наступні послуги: усні консультації та встановлення: -фактичних обставин справи; попередня оцінка ситуації, попередній висновок щодо перспектив, попередній висновок по системі доказів, попередня оцінка затрат; правова кваліфікація обставин справи; моніторинг судових рішень, визначення судової практики застосування правових норм для визначення правової позиції; підготовка та складання позовної заяви (термін виконання: 01-03 вересня 2021 року, затрачений час-4 год., вартість 1 год.-1000,00 грн.) загальною вартістю 4000,00 грн.; підготовка процесуальних клопотань по справі №354/1296/21 (загальний час-2 год., вартість 1 год.-500 грн.) загальною вартістю 1000,00 грн., а всього на загальну суму 5000,00 грн.;

-квитанцію серії ААС №487312 від 22 березня 2022 року, відповідно до якої прийнято оплату за надані послуги правничої допомоги ОСОБА_1 у справі №354/1296/21 у сумі 5000,00 грн.

Клопотання про доручення зазначених доказів надійшло на адресу суду 31 березня 2022 року.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши та оцінивши долучені до неї матеріали, приходить висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 6 ч.1 ст.264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

За приписами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п.п.4,9,6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутністю доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у даній справі, оскільки

представником позивача долучено належно оформлені документи, які підтверджують обсяг та об`єм виконаних робіт та отримання відповідної оплати за надані послуги у рамках цивільної справи №354/1216/21.

З приводу посилання представника відповідача на відсутність у договорі про надання правничої допомоги фіксованого розміру адвокатського гонорару суд зазначає наступне.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі № 910/4317/21, від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19.

Як встановлено судом, у самому тексті договору про надання правничої допомоги №2-60/19 від 06 травня 2019 року відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару та лише зазначається про порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі акту виконаних робіт.

За таких обставин, враховуючи обставини даної справи, дослідивши наданий представником позивача акт приймання виконаних робіт та перелік наданих послуг і їхню вартість, суд приходить до переконання про доведеність та обґрунтованість заявлених витрат на відшкодування професійної правничої допомоги та вважає, що вони підлягають до задоволення у повному обсязі у розмірі 5000,00 грн., оскільки підтверджуються доказами надання адвокатом правничих послуг у справі, заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Таким чином, у силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 265, 270, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №354/1296/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони на відчуження нерухомого майна та виключення записів з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єків нерухомого майна про заборону на відчуження нерухомого майна.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місце знаходження: 03150, вул. Велика Васильківська, 100 м. Київ, код ЄДРПОУ №23494714.

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук