Справа № 199/6633/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

10.02.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання представника позивача про повернення судового збору та заяву представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №199/6633/21 (провадження №2/199/385/22) за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Малиновського 6» до ОСОБА_1 про визнання права власності, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача із вищевказаним клопотанням про повернення судового збору, в обґрунтування якого послався на те, що 24 січня 2022 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було закрито провадження у цивільній справі №199/6633/21 (провадження №2/199/385/22) за позовом ОСББ «Маршала Малиновського 6» до ОСОБА_1 про визнання права власності, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів, однак питання про повернення судового збору позивачу залишилось невирішеним. За таких обставин представник позивача просить суд повернути вказаному позивачу фактично сплачений ним при звернення до суду судовий збір в розмірі 9679,53 гривень.

Також 31 січня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою звернувся представник відповідача по вищевказаній цивільній справі, який просив суд стягнути з позивача на користь відповідача фактично понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 15708 гривень, посилаючись на те, що при закритті провадження у зазначеній цивільній справі питання про розподіл судових витрат вирішено не було.

Оскільки у відповідності до ст.270 ч.4 ЦПК України виклик сторін та інших учасників справи в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення не є обов`язковим, суд вважає за можливе провести таке судове засідання та розглянути клопотання і заяву представників сторін за відсутності сторін, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, заяви представників сторін та матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, як вказувалось вище, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/6633/21 (провадження №2/199/385/22) за позовом ОСББ «Маршала Малиновського 6» до ОСОБА_1 про визнання права власності, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року провадження у вищевказаній цивільній справі на підставі ст.255 ч.1 п.1 ЦПК України закрито у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому у вказаній ухвалі суду питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету не вирішено.

Разом з тим, як слідує за матеріалів цивільної справи №199/6633/21 (провадження №2/199/385/22) позивачем при зверненні до суду із позовом було сплачено судовий збір двома платежами в загальному розмірі 9679,53 гривень (5139,53 гривень та 4540 гривень), що підтверджується відповідними платіжними дорученням №256, 257 від 25 серпня 2021 року.

Також судом встановлено, що відповідно до копії договору №4895-И на надання правової допомоги від 17 листопада 2021 року, укладеного між АО «АК Верітас», як виконавцем, та відповідачем ОСОБА_1 , як клієнтом, виконавець зобов`язався надати клієнту правові послуги у вигляді захисту прав та інтересів клієнта у судах загальної юрисдикції всіх інстанцій за вимогами ОСББ «Маршала Малиновського 6» до ОСОБА_1 . Договором визначено вартість означених послуг за тарифом 1200 гривень за годину часу, витраченого юристами виконавця на надання правової допомоги. Викладене підтверджується копією відповідного договору.

В рамках вищевказаного договору адвокатом Кандрашиним К.В., як представником відповідача ОСОБА_1 , було підготовлено та подано суду: письмовий відзив на позов ОСББ «Маршала Малиновського 6» до ОСОБА_1 , на що витрачено 6 годин 15 хвилин (6,25 години); заперечення на відповідь на відзив, на що витрачено 3 години 55 хвилин (3,92 години); заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на що витрачено 30 хвилин (0,5 години). Викладені обставини підтверджуються ордером, матеріалами відзиву на позов, запереченням, звітом про надані послуги.

Крім того, представник відповідача адвокат Кандрашин К.В. приймав участь у двох судових засіданнях від 20 грудня 2021 року та від 24 січня 2022 року тривалістю 6 та 22 хвилини відповідно, очікування початку яких, внаслідок затримки початку розгляду справи, становило 15 та 27 хвилин, хоча представником відповідача у звіті про надані послуги тривалість таких засідань та очікування необґрунтовано перебільшені, а також взагалі не подано доказів витраченого на прибуття до суду часу. Таким чином витрати представником відповідача часу на судові засідання, з огляду на ступінь їх доведення, підтверджуються лише в обсязі тривалості самих судових засідань та очікувань їх початку, що становить в загальному підсумку 70 хвилин (1,16 години). Викладені обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи, зокрема протоколами судових засідань.

Також судом встановлено, що відповідачем сплачено на користь АО «АК Верітас» на підставі виставлених останнім рахунків в якості оплати отриманої правової допомоги грошові кошти в загальному розмірі 15708 гривень, що підтверджується копіями рахунків, копією виписки, копіями квитанцій.

Відповідно до ст.255 ч.1 п.1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 ст.255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями ст.133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормами ст.7 ч.1 п.5, ч.2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається в повному обсязі за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем ОСББ «Маршала Малиновського 6» при зверненні до суду із позовом було сплачено судовий збір двома платежами в загальному розмірі 9679,53 гривень, однак ухвалою суду від 24 січня 2022 року цивільну справу за позовом ОСББ «Маршала Малиновського 6» закрито не у зв`язку з відмовою позивача від позову, що за змістом норм Закону України «Про судовий збір» зумовлює виникнення у такого позивача права на повернення сплаченого ним судового збору в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність клопотання представника позивача, необхідність його задоволення та повернення позивачу судового збору у вищевказаному розмірі.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, окрім наведених вище положень ст.ст.255, 270 ЦПК України, керувався наступним.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ч.ч.1-4 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст.141 ч.8 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Нормою ст.142 ч.5, 6 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої ст.141 ЦПК України.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм процесуального законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі №379/1418/18, від 23 листопада 2020 року по справі №638/7748/18.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що судом ухвалою від 24 січня 2022 року було закрито провадження у цивільній справі №199/6633/21 (провадження №2/199/385/22) за позовом ОСББ «Маршала Малиновського 6» до ОСОБА_1 про визнання права власності, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів на підставі ст.255 ч.1 п.1 ЦПК України через те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тобто внаслідок необґрунтованого звернення позивача до суду цивільної, а не господарської юрисдикції, при такому закритті судом не вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат, зокрема не вирішено питання про компенсацію понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а така компенсація з огляду на підстави закриття провадження у справі та положення ст.142 ч.5 ЦПК України має бути здійснена за рахунок позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника відповідача та необхідність її задоволення, однак частково шляхом стягнення з позивача на користь відповідача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу не 15708 гривень, як просить представник відповідача у своїй заяві, а 14196 гривень.

Частковість задоволення судом заяви зумовлена тим, що представником відповідача одну частину заявлених ним витрат свого робочого часу (час на прибуття до суду) взагалі жодним чином не доведено, а іншу частину зазначено більшої тривалості, ніж вона мала місце насправді та підтверджується матеріалами цивільної справи (тривалість судових засідань, вимушене очікування початку судового засідання). Таким чином, оскільки саме від тривалості витраченого часу представником відповідача залежить розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідачу, судом здійснено перерахунок такої вартості залежно від ступеня доведеності витраченого представником відповідача свого робочого часу. Відтак, загальний розмір часу, витраченого на надання правової допомоги зменшився із заявлених 13,08 годин до 11,83 годин, що відповідно призвело до зменшення розрахованих витрат на професійну правничу допомогу з 15708 гривень до 14196 гривень, які і підлягають стягненню.

Здійснюючи зменшення означених витрат, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ЦПК України та усталеної практики Верховного Суду суд не може самостійно зменшувати витрати на професійну правничу допомогу лише, якщо підставою для такого зменшення є неспівмірність заявлених витрат, а не ступінь їх доведення. Саме недоведеність частини заявлених витрат і стала підставою для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.133, 137, 141 ,142, 247, 255, 258-261, 263, 268, 270, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Малиновського 6» про повернення судового збору задовольнити.

Повернути позивачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Малиновського 6» (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 6) сплачений при подачі до суду позовної заяви (справа №199/6633/21, провадження №2/199/385/22), провадження за якою у цивільній справі закрито ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року, судовий збір в загальному розмірі 9679,53 гривень, перерахований двома платежами згідно платіжного доручення №256 від 25 серпня 2021 року (5139,53 гривень) та платіжного доручення №257 від 25 серпня 2021 року (4540 гривень).

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кандрашина Костянтина Валентиновича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

В порядку розподілу судових витрат по цивільній справі №199/6633/21 (провадження №2/199/385/22) стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маршала Малиновського 6» (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 14196 гривень.

У задоволенні іншої частини заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко