ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1179/22
Провадження № 2/210/1126/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 липня 2022 року
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді Сільченко В. Є.,
при секретарі судового засідання Петрик Є. О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, -
В провадження судді надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що «09» листопада 1998 року, між ОСОБА_2 діючою від імені неповнолітньої ОСОБА_3 на підставі рішення ВК Дзержинського РР м. Кривого Рогу від 06.11.1998 р. за № 391/6, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як Продавцями з однієї сторони та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу нерухомості.
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 помер, про що 10.07.2021 року складено відповідний актовий запис № 1278, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому майно.
21.02.2022 року, ОСОБА_1 (надалі за текстом - Позивач), який є сином померлого ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та спадкоємцем за законом звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровського області Саяпіної Ірини Генріхівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 .
Позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_6 , однак не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу нерухомості від 09.11.1998 року в теперішній час не відповідає вимогам закону, тому Позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Від представника позивача до початку судового засідання надійшла до суду заява про можливість розгляду справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судові засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явилися, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
«09» листопада 1998 року, між ОСОБА_2 діючою від імені неповнолітньої ОСОБА_3 на підставі рішення ВК Дзержинського РР м. Кривого Рогу від 06.11.1998 р. за № 391/6, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як Продавцями з однієї сторони та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу нерухомості (а.с. 10).
Відповідно до п. 1 Договору, Продавці продали, а Покупець придбав об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 43,1 м.кв, перша кімната площею 17,7 м.кв, друга кімната площею 17,1 м.кв., третя кімната площею 14,3 м.кв., кухні площею 8,9 м.кв., ванної кімнати площею 2,7 м.кв., вбиральні 1,4 м.кв., коридору 7,8 м.кв. Загальна площа квартири 70,5 м.кв. Квартира обладнана балконом площею 0,6 м.кв.
Вищезазначена квартира належала Продавцям на підставі свідоцтва про право власності видане 26.10.1998 р, за № НОМЕР_3 на підставі розпорядження УЖКГ за № Дз 895 від 17.10 1998 р.
Відповідно до п. 3 Договору, вищезазначену квартиру продано за 11 796,00 грн., які Продавці одержали від Покупця до підписання даного Договору.
Відповідно до п. 6 Договору, Продавці зобов`язуються звільнити об`єкт нерухомості та виписати всіх хто проживає у ньому на протязі одного місяця з моменту підписання угоди.
Згідно до п. 11 Договору, у відповідності до ст. 227 ЦК України, ця угода підлягає реєстрації у Бюро Технічної Інвентаризації за місцем розташування об`єкта нерухомості.
Отже, вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов.
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 помер, про що 10.07.2021 року складено відповідний актовий запис № 1278, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 12).
21.02.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровського області Саяпіної Ірини Генріхівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 (а.с. 15).
Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 21.02.2022 року № 41/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що заявником надано правовстановлювальні документи, які не відповідають вимогам чинного законодавства.
Предметом судового дослідження в межах позовних вимог є питання дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, який укладено на Товарній біржі «Українська».
З огляду на предмет судового дослідження, суд вважає за доцільне звернутися до положень діючого законодавства та законодавства, яке діяло на момент укладення угоди, якими врегульовані спірні правовідносини:
Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної.
Суд вказує, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1957-ХІІ від 10.12.1991р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
При цьому, листом Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року роз`яснено, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.
Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина.
Між тим, на підставі ст.15 Закону України Про товарну біржу зазначений Договір нотаріальному посвідченню не підлягав, що в даний час створює перешкоди позивачу у розпорядженні власністю, оскільки, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
У відповідності до ст.15 Закону України Про товарну біржу від 10 грудня 1991 року біржова угода (правочин) вважається укладеною з моменту її реєстрації на товарній біржі та у цьому разі набирає юридичної сили, тому суд уважає за можливе визнати даний Договір дійсним, оскільки такий був цілком виконаний кожною із сторін, які домовилися щодо усіх його істотних умов, жодна із сторін спеціально не ухилялася від нотаріального посвідчення даного Договору, ні однією із сторін даний Договір не оспорюється та можливість його нотаріального посвідчення втрачена.
Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду.
Також, відповідно до п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «;Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу.
Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Судом встановлено, що після здійснення купівлі-продажу квартири, сторони фактично виконали умови угоди: продавці отримали гроші, а позивачка почала фактично користуватись квартирою, що підтверджує правомірність та дійсність укладеної угоди.
З огляду на встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, відбулося повне виконання договору. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги, викладені у позовній заяві підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір, однак позивач вказав про залишення за ним судових витрат.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 45, 57, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 182, 220, 334, 370 ЦК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним задовольнити.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко