П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року

м. Чернівці

справа № 713/1391/21

провадження №22-ц/822/74/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Владичана А.І., Одинака О.О.

секретаря Конецької Д.Г.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Вижницької міської ради

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2021 року, головуючий у першій інстанції Кириляк А.Ю.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування Вижницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми.

Зазначав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Вижницького районного cyду Чернівецької області від 17 вересня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі половини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

З червня місяця 2020 року син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з ним.

Відповідно рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Вижницькій міській раді від 30 грудня 2020 року №10 батько дітей ОСОБА_1 вправі безперешкодно спілкуватися та брати участь у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 3 лютого 2021 року №23 «Про встановлення порядку побачень гр. ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » встановлено порядок побачення з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та особисте спілкування щонеділі з 12.00 год. до 17.00 год.

Пунктом 2 рішення його зобов`язано забезпечити довіз дітей на гурток з «вільної боротьби» згідно графіка роботи спортивного закладу.

На підставі п. 4 рішення ОСОБА_2 зобов`язано не чинити йому перешкод у побаченні та особистому спілкуванні з дітьми.

Посилався на те, що ОСОБА_2 чинить перешкоди у вихованні дітей та у спілкуванні з ними.

Просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити йому для участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 23 вересня 2013 року такі способи участі: побачення з дітьми з понеділка по п`ятницю кожного тижня без участі ОСОБА_2 та/або інших осіб поза місцем проживання дітей у період часу з 14.00 год до 22.00 год., у тому числі з можливістю відвідування дітьми місця його проживання; побачення у суботу, неділю кожного тижня без участі ОСОБА_2 та/або інших осіб поза місцем проживання дітей у період часу з 10.00 год суботи до 22.00 год неділі, у тому числі з можливістю відвідування дітьми місця його проживання; у період часу з 01 червня кожного року до 31 серпня кожного року (період літніх канікул), у період зимових, осінніх, весняних канікул (кожного року) цілодобове проживання дітей з ним по АДРЕСА_1 з можливістю здійснення поїздок по території України з метою відпочинку, відвідування родичів, визначних місць.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2021 року позов задоволено частково, постановлено зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- побачення з дітьми в понеділок та четвер кожного тижня без участі ОСОБА_2 та/або інших осіб поза місцем проживання дітей у період часу з 14.00 год. до 20.00 год., у тому числі з можливістю відвідування дітьми місця його проживання;

- побачення у суботу кожного тижня без участі ОСОБА_2 та/або інших осіб поза місцем проживання дітей у період часу з 10.00 год. суботи до 20.00 год., у тому числі з можливістю відвідування дітьми місця мого проживання.

Спільний відпочинок батька з синами за їх згодою та без присутності матері щорічно по 7 днів поспіль в період шкільних зимових канікул, по 3 дні весняних та осінніх канікул та щорічно 21 день поспіль в період шкільних літніх канікул, з попередньою домовленістю з ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про чинення ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми є недоведеними, належним чином виконувала розпорядження органу опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області від 03 лютого 2021 року, доки ОСОБА_1 не почав налаштовувати дітей проти матері.

Висновки суду першої інстанції про те, що в будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_1 , створені всі умови для проживання дітей, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції не дано оцінки акту обстеження матеріально-побутових умов Вижницької міської ради Чернівецької області від 10 серпня 2021 року №39, за яким умови проживання незадовільні, будинок недобудований, відсутня кухня, спальні місця для дітей, стіл для навчання.

Посилається на те, що ОСОБА_1 зареєстрований у Вінницькій області у матері, у будинку АДРЕСА_1 проживає без реєстрації.

Вважає, що встановлена судом першої інстанції участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми не відповідає інтересам дітей, яких позбавлено часу для підготовки до школи.

Вказує на відсутність у матеріалах справи письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору участі батька у вихованні дітей.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування Вижницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми частково, суд першої інстанції виходив з того, що підлягає захисту право ОСОБА_1 щодо участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми у обраний ним спосіб.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про порушенням права позивача щодо участі у вихованні дітей та наявність між сторонами особистих конфліктних відносин.

Водночас судом першої інстанції враховано інтереси дітей, принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні з власною дитино, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер, спосіб участі батька у вихованні дітей забезпечить справедливий баланс між правами та обов`язками сторін.

При цьому суд першої інстанції вважав, що жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дітьми, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дітьми, яке перешкоджало б нормальному розвитку дітей, або обумовлювало його побачення з дітьми у присутності інших осіб, не встановлено.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає в частині.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області 5 жовтня 2003 року актовим записом №35, що посвідчується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Вижницького районного cyду Чернівецької області від 17 вересня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі половини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

З червня місяця 2020 року син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 28 грудня 2020 року, листом Вижницької міської ради від 10 березня 2021 року №02-16/414.

Відповідно рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Вижницькій міській раді від 30 грудня 2020 року №10 батько дітей ОСОБА_1 вправі безперешкодно спілкуватися та брати участь у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 3 лютого 2021 року №23 «Про встановлення порядку побачень гр. ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » встановлено порядок побачення з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та особисте спілкування щонеділі з 12.00 год. до 17.00 год.

Пунктом 2 рішення зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити довіз дітей на гурток з «вільної боротьби» згідно графіка роботи спортивного закладу.

На підставі п. 4 рішення ОСОБА_2 зобов`язано не чинити йому перешкод у побаченні та особистому спілкуванні з дітьми.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов №8 від 10 березня 2021 року, комісія провела обстеження сім`ї ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні, ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в незавершеному будівництві, де облаштовано дві житлові кімнати, в кімнаті наявні окремі спальні місця, робочий стіл, полиця для особистих рече.

Згідно характеристики, виданої Вижницькою міською радою 31 травня 2021 року №2-137, ОСОБА_1 проживає без реєстрації із сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, що належить його бувшій дружині ОСОБА_2 , працює по найму. В громадських місцях веде себе пристойно. Скарг на його поведінку до старости села Виженка, не надходило. ОСОБА_1 у працює Товаристві з обмеженою відповідальністю «Екоресурс-К» на посаді верстатника з 20 листопада 2015 року по даний час. За вказаний період роботи проявив себе як працелюбний і відповідальний працівник, успішно справляється з своїми обовєязками, доброзичливий, дотримується норм поведінки.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1,3 статті 9 Конвенції).

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

За частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Рішенням виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 3 лютого 2021 року № 23 встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 щонеділі з 12.00 год. до 17.00 год.

Наведене рішення виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 3 лютого 2021 року № 23 не оскаржено сторонами.

Рішення виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 3 лютого 2021 року № 23 не містить належного обґрунтування визначення саме такого способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається на відповідні відділи й управління місцевих державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад у межах їх компетенції. Справами опіки і піклування у селищах і селах безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад (стаття 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, абз. 1, 2 пункту 1.4 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 29 травня 1999 року № 34/166/131/88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680).

Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.

У висновку, який подається у справі про визначення способу участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, повинні міститися дані про умови проживання дитини, відомості про відносини дитини з кожним із батьків, стан здоров`я дитини, а також - з урахуванням віку дитини, її думки та пояснень вихователів (вчителів).

Також до висновку органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини. Зокрема, має бути доданий акт обстеження умов проживання дитини, в якому відображаються відомості щодо складу сім`ї, матеріального стану сім`ї, житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умови.

Якщо орган опіки та піклування наглядав за сім`єю тривалий період часу, то у висновку необхідно вказати, як змінювалися відносини у сім`ї, чи має порушення прав дитини та її батьків системний характер, у чому проявляється піклування про дитину кожного з батьків.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є наявність письмового висновку органу опіки та піклування.

Всупереч наведеного судом першої інстанції розглянуто позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми за відсутності висновку органу опіки та піклування.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 24 лютого 2022 року зобов`язано Орган опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області надати висновок щодо розв`язаггя спору.

На виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду від 24 лютого 2022 року про зобов`язання органу опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області надати висновок щодо розв`язання спору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні та спілкування з дітьми повідомлено про відсутність можливості надати висновок, оскільки ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми виїхала за межі України.

Отже, висновку органу опіки та піклування щодо вирішення спору між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні та спілкування з дітьми матеріали справи не містять.

До матеріалів справи лише приєднано рішення виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 3 лютого 2021 року № 23, яке стосується встановлення порядку побачень ОСОБА_1 з малолітніми дітьми і було прийнято до звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у цій справі.

Отже, зважаючи на необхідність подання органом опіки та піклування суду письмового висновку відповідно до вимог частин четвертої і п`ятої статті 19 СК України, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову на порушення норм матеріального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2021 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2021 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 10 травня 2022 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді А.І. Владичан

О.О. Одинак