Провадження №2/523/392/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" квітня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкович І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації у розмірі 170 000 гривень.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 16.04.2020 по вул. Троїцькій на перехресті вул. Катеринінська ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «Toyota Avalon», Державний знак НОМЕР_1 , недотримався вимоги дорожнього знаку «2.1», в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Corolla», державний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до Постанови Приморського районного суду міста Одеси від 01.06.2020 року відповідач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивачем виплачено страхове відшкодування на загальну суму 170 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №154894 від 09.06.2020 року.

Факт виконання відновлювальних робіт на загальну суму на суму 170 000 гривень підтверджується Актом виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 «ШВ-00000043 від 14.07.2020 року. Таким чином, особою, безпосередньо відповідальною за завданні збитки є відповідач, а до позивача (у порядку суброгації) переходить право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме у розмірі 170 000 гривень. Цивільно-правову відповідальність відповідача, як власника (водія) транспортного засобу «Toyota Avalon», Державний знак НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП не застраховано, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України сайту https://cbd.mtsbu.ua/ від 15.09.2021 року. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП застрахована не була, то обов`язок щодо відшкодування збитків у розмірі 170 000 гривень у повному обсязі покладається на відповідача. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь в порядку суброгації майнову шкоду в розмірі 170 000 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 550 гривень.

В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 06.04.2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ТОВ «Карабінер-Реагування» укладено договір добровільного страхування на транспорті «КАСКО CORPORATE» № 016396/4100/0000065, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Toyota Corolla», державний знак НОМЕР_2 .

16.04.2020 по вул. Троїцькій на перехресті вул. Катеринінська ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «Toyota Avalon», Державний знак НОМЕР_1 , недотримався вимоги дорожнього знаку «2.1», в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Corolla», державний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини встановлені постановою Приморського районного суду міста Одеси від 01.06.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Дана постанова набрала законної сили 12.06.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно звіту про оцінку № 3234 від 08.05.2020 року складеного оцінювачем ОСОБА_4 за замовленням ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Toyota Corolla», державний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 132 872 гривень 31 копійка, (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування та роботи).

Позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 170 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №154894 від 09.06.2020 року.

Факт виконання відновлювальних робіт на загальну суму на суму 170 000 гривень підтверджується Актом виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 «ШВ-00000043 від 14.07.2020 року.

. Цивільно-правову відповідальність відповідача, як власника (водія) транспортного засобу «Toyota Avalon», Державний знак НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП не застраховано, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України сайту https://cbd.mtsbu.ua/ від 15.09.2021 року. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП застрахована не була, то обов`язок щодо відшкодування збитків у розмірі 170 000 гривень у повному обсязі покладається на відповідача.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача, станом на момент скоєння ДТП застрахована не була, а до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до ОСОБА_1 , як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України).

Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до ПАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією від 22.09.2020 року за вих. № 27847/1, однак вона залишилася поза увагою останнього.

З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст. 980, 993 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ. «В») в порядку суброгації майнову шкоду в розмірі 170 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ. «В») судовий збір у розмірі 2 550 гривень.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складене та підписана суддею 05.05.2022р.

Суддя: Аліна С.С.