Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 17.11.2022
Номер судового провадження: 22-ц/813/1823/22
Номер провадження: 22-ц/813/1823/22
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.

За участю секретаря - Дерезюк В. В.

розглянула у судовому засідання м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

- про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст вимог

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в якій просить визнати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_4 ніколи не проживав, після розлучення батьків він проживає разом з матір`ю.

При цьому посилається на те, що на праві власності кв. АДРЕСА_2 належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в рівних частках.

11 вересня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрований шлюб, в якому народився син- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2019 року розірвано.

Водночас позивачка зазначає, що ОСОБА_10 за зареєстрованим місцем проживання ніколи не проживав. З часу свого народження та після розлучення він проживає разом з матір`ю за адресом: АДРЕСА_3 .

Посилаючись на те, що вона вимушена нести додаткові матеріальні витрати по оплаті комунальних послуг та посилаючись на вимоги ст. ст. 319,ч.1 ст.321 ч.2 ст.386 405 ЦК України та 71,72,116,156 ЖК України просила суд задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження того, що малолітній ОСОБА_4 набув право власності або право постійного користування іншим житлом позивачем не надано. Несплата дитиною коштів за користування житлово-комунальними послугами також не може бути підставою для визнання її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки заявник (за доведеності понесення ним таких витрат одноособово) не позбавлений можливості ставити питання про їх відшкодування до законних представників (батьків) малолітньої дитини.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі

Представник ОСОБА_1 - адвокат Самодурова Н.В. ставиться питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2020 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що малолітній ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання ніколи не проживав, а проживав з матір`ю в АДРЕСА_3 та посилається на встановлення цього факту рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2019 року , відповіддю на адвокатський запит від 10.03.2020 року № 61 та показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтвердили, що ОСОБА_9 не проживає за спірним адресом.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від' 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р.,керуючисьстаттею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9від24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:

Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та з відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст.372ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини та оцінка апеляційного суду

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 в рівних частках належить на праві власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

11.09.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, який за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2019 року шлюб між ними було розірвано.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_5 та ОСОБА_13 народився син ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки КП «ЖКС» Чорноморський» про склад сім`ї, у квартирі АДРЕСА_4 , зареєстровані 5 осіб: ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_7 (дочка позивачки), ОСОБА_5 (син позивачки), ОСОБА_4 (онук позивачки), ОСОБА_6 (чоловік позивачки).

Позивачка зазначила, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , отже без поважних причин не проживає у спірній квартирі.

Частиною першої статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР встановлено положення, відповідно до яких громадянам, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першої статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються житловими приміщеннями нарівні з власником будинку, якщо при їх наданні не було іншої угоди про порядок користування цим. приміщенням. Аналогічну норму містить також частина першої статті 405 ЦК України .

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відзначаються особи, зазначені у другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їхні діти і батьки. Членами сім`ї власника можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їхні діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, при їх виселенні. не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування службовим приміщенням.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявність права власності на будинок в особи, членам сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у дійсному праві користування та розпорядження своїм майном.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі житловим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питань про право користування такою особою. жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановленого суду наявність перешкоди у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення чим саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути забезпечений своєю власністю інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кривицька і Кривицький проти України" ("Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine"), від 02 грудня 2010 року) зазначено, що поняття "житло" не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах. або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних матеріалів, а саме виконання достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.

Кожна сторона зобов`язана довести ті факти, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку, що не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що реєстрація дитини спричиняє перешкоди позивачці у користуванні належній їй частині житлового приміщення.

Згідно із частиною третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Посилання на те, що малолітня дитина проживає за місцем проживання своєї матері й повинна бути там зареєстрована, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 є батьком дитини і має рівні з ОСОБА_3 права та обов`язки щодо дитини, зокрема щодо забезпечення її права на користування житлом, власником якого він є.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина другої статті 3 СК України ).

Частиною другої статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з ними та на піклування батьків.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися найманим приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Факт не проживання дитини у спірній квартирі не може бути підставою для зняття з реєстрації оскільки право користування жилим приміщенням надають їй у майбутньому право визначити свої місце проживання самостійно відповідно до положень частини четвертої статті 29 ЦК України.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 210/1857/15-ц( провадження № 61-9505св18).

Апеляційний суд зауважує, що малолітній ОСОБА_9 не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт його не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення його права користування цим житлом.

Судом першої інстанції встановлено відсутність доказів наявності перешкод у реалізації позивачкою права власності на належну їй частину квартиру внаслідок реєстрації малолітнього ОСОБА_9 у спірному майні, а до органу опіки та піклування щодо зняття з реєстрації та надання дозволу на продаж квартири позивач не зверталася.

Посилання про сплату комунальних послуг на утримання житла не можуть бути підставою для позбавлення права на житло малолітньої дитини, власником частини якої є батько останньої, який відповідно до положень статті 360 ЦК України несе нарівні з іншим співвласником тягар утримання житла відповідно до своєї частки.

Пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , які були допитані у судовому засіданні та пояснили, що малолітній ОСОБА_4 не проживає у квартирі АДРЕСА_4 самі по собі не є підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі зазначеного, твердження скаржника про те, що судове рішення є необґрунтованим та ухвалено без дослідження всіх обставин справи, є непереконливими, доводи останнього зводяться до тлумачення як обставин, так і норм права на свою користь та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином оскаржене рішення по суті вимог ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до положень статті 375 ЦПК України скасуванню не підлягає.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Самодурової Наталії Валеріївни , залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 28.11.2022 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- О.С.Комлева

С.М.Сегеда

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...