Справа № 353/69/22
Провадження № 2/353/79/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач не приймає участь у матеріальному забезпеченні та утриманні дитини, однак має постійний та офіційний заробіток у Польщі. А тому, враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутності у нього на утриманні непрацездатних осіб, відсутності протипоказань щодо стану його здоров`я, вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини у зазначеному розмірі до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2022 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

30.03.2022 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов не визнає, просив в задоволенні позову в частині стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, відмовити. Зазначив, що твердження позивачки про те, що він має постійний та офіційний заробіток в Польщі, є неправдивим. Однак він в силу своїх можливостей надавав допомогу своєму сину та не відмовляється в подальшому надавати таку допомогу. З 2017 року він працевлаштований у польській фірмі «PORDZIK SPOLKA». При цьому, він не займався та не займається підприємницькою діяльністю, тому протягом 2021 року значних доходів не мав. Відкритих рахунків в банках та коштів на них немає. Має у власності транспортний засіб марки «Мазда» 2006 року випуску. Будь-якого іншого рухомого та нерухомого майна не має. Також на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які ніде не працюють, а батько є особою з інвалідністю ІІІ-ої групи. Його фінансово-матеріальні умови є задовільними. Просив врахувати, що позивачка не надала суду жодних доказів свого матеріального становища, а розмір аліментів, які вона просить стягнути, базується виключно на припущеннях, є надмірним та не справедливим. Враховуючи вищенаведені обставини та те, що він працює сезонно, по мірі наявності роботи, він може сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 1550,0 грн. Вважає, що судові витрати, понесені позивачкою слід залишити за нею, оскільки нею не проведено розрахунку судових витрат.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, відповіді на відзив суду не надала, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутності. Додатково зазначила, що не погоджується з розміром аліментів, які відповідач спроможний сплачувати на утримання дитини, оскільки вважає їх недостатніми, адже останній перебуває за кордоном, де офіційно працює і має стабільний дохід, а інших утриманців у нього не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак у своєму відзиві на позовну заяву не заперечив проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони 02.08.2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 46. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). 25.01.2021 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, яке набрало законної сили 25.02.2021 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10-12). Відповідно до довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 449 від 18.04.2022 року ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 95).

З копії довідки польської фірми «PORDZIK SPOLKA JAWNA» від 29.03.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 з 07.07.2017 року працевлаштованій у фірмі «PORDZIK SPOLKA JAWNA» (Республіка Польща) та його середньомісячний заробіток за 2021 рік становить 2900 злотих (а.с. 80). Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.03.2022 року, складеного Тлумацькою міською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 проживає у задовільних умовах по АДРЕСА_2 , йому належить транспортний засіб марки «Мазда», 2006 року випуску, придбаний у 2021 році, та та до складу його сім`ї входять: ОСОБА_5 (мати), 1954 р.н., та ОСОБА_4 (батько), 1952 р.н. (а.с. 77-78). Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА № 087128 ОСОБА_4 (батько відповідача) являється особою з інвалідністю ІІІ-ої групи, якому протипоказано працювати водієм (а.с. 78-79). Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 (мати), 1954 р.н., та ОСОБА_4 (батько), 1952 р.н., є непрацездатними та перебувають на грошовому утриманні у ОСОБА_2 (відповідач), відповідачем суду не представлено.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він працює сезонно, оскільки в поданій ним довідці про працевлаштування в Польщі зазначено, що його трудовий договір є безстроковим, а також не зазначено про сезонність роботи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Отже рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років, на момент розгляду справи, становить 2100 гривень та не може бути меншим, ніж 1050 гривень.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення дитиною повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків. Сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання.

Суд критично оцінює письмові пояснення відповідача про те, що він згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у гарантованому законом розмірі, а саме в сумі по 1550,0 грн. щомісячно, оскільки, по-перше, у батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами, по-друге, відповідач в ході розгляду справи не підтвердив те, що саме цієї суми коштів аліментів буде достатньо для утримання малолітнього сина.

Суд зазначає, що принцип врахування лише трудових доходів платника аліментів не відповідає сучасним реаліям соціально-економічного розвитку суспільства. На даний час у платника аліментів основне джерело доходу не обов`язково пов`язане з працею і при стягненні аліментів слід виходити з оцінки майнового стану платника аліментів, а не з врахування його трудових доходів.

Можливість другого з батьків утримувати дитину суд тлумачить розширено і не обмежує лише відсутністю в нього офіційного доходу, але також враховує фінансування витрат такого з батьків, його можливість надавати утримання дитині.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З `ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, зокрема те, що відповідач фізично здоровий, працевлаштований та його середньомісячний дохід у 2021 році становив 2900 злотих, відповідач має у власності рухоме майно (транспортний засіб), окрім сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач інших дітей на утриманні немає, а позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свого матеріального стану та позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі по 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), проте враховуючи те, що дитина перебуває на утриманні матері, а відповідач зобов`язаний надавати принаймні мінімальне гарантоване забезпечення на утримання дитини до досягнення нею повноліття, що не перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача також слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі, а саме 992,40 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 174, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 25 січня 2022 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА