справа №200/3374/19
провадження №2/932/1133/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

24 січня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби управління у справах дітей Шевченківської районної у м.Дніпро ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпроперовська звернувся позивач із вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначив, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14 вересня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, питання щодо визначення місця проживання дитини не вирішувалося. Участь позивача у вихованні сина обмежена відповідачкою, яка заборонила бачитися з сином. На будь-який контак відповідачка не йде, інформацію щодо розвитку дитини позивач отримує шляхом безпосереднього спілкування з дитиною у шкоді або від класного керівника на батьківських зборах. Позивач вважає, що має гарантоване законом право на рівні з матір`ю спілкуватися зі своїми дітьми та право на їх виховання, а відповідачка не вправі перешкоджати йому у цьому. У зв`язку з чим позивач звертається з відповідним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки не повідомила, правом на подання відзиву щодо позовних вимог не скористалася.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки не повідомила.

Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлена про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористалася, клопотань про відкладення справи розглядом до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №300 (а.с.11)

14 вересня 2015 року на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №208/5618/15-ц шлюб між сторонами розірвано ( а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 31 жовтня 2020 року змінив прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини як на проживання, так і на спілкування з батьками: дитина, яка проживає окремо від батьків або від одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків й прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь в її вихованні й мають право спілкування з дитиною, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню дитини.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 бажає спілкуватися з дитиною.

Відповідно до висновку Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, як органу опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові ОСОБА_4 викладено рекомендації встановити години для спілкування та участі у вихованні дитини з 10.00 до 14.00 І та ІІІ субота місяця, з 15.00 до 18.00 І та ІІІ неділя місяця.

На підставі вищевикладеного, наявні підстави для визначення судом способу спілкування батька з сином, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема батько зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір`ю, оскільки неврахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування позивача з дитиною виключно за домовленістю з відпоідачем, може протиправно обмежити права позивача щодо участі у вихованні дитини.

Суд, також враховує, що між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи тривале проживання з матір`ю, не має повноцінного контакту з батьком. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що мати, усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, має можливість морально підготувати дитину до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з сином.

Суд вважає, що саме такий спосіб участі батька у вихованні сина, спілкуванні з ним: з 10.00 до 14.00 І та ІІІ субота місяця, з 15.00 до 18.00 І та ІІІ неділя місяця - відповідає інтересам дитини, сприятиме налагодженню контакту дитини з батьком та буде достатнім для повноцінної участі останнього в розвитку і вихованні дитини, а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Суд також наголошує на те, що у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком, відповідач не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні сина.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 141, 153, 157-159, 257, 263 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76-78, 83, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовільнити частково.

Визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом систематичних побачень в першу та третю суботу місяця з 10:00 год. до 14:00 год., першу та третю неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду проголошено 28.01.2022 о 08:05 год.

Суддя: В.І.Цитульський