Провадження № 22-ц/801/849/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 рокуСправа № 127/12279/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко А.В.,

за участю сторін: скаржника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №127/12279/15-ц за матеріалами скарги ОСОБА_1 щодо бездіяльності Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за участю заінтересованої особи Акціонерного товариства «Універсал Банк»,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2022 року, яка постановлена суддею Антонюком В.В. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 24 березня 2022 року,

в с т а н о в и в :

В березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з скаргою щодо бездіяльності Приватного виконавця Турського О.В. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, мотивуючи її тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 127/12279/15-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно, на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 38 028,74 доларів США. Також з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто по 1827 грн витрат, понесених по оплаті судовою збору.

23 грудня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист.

Старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Мальованою М.Ю., 21 липня 2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в зв`язку з тим, що станом на час прийняття рішення були чинними положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого діяла заборона щодо примусового стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до виконавчого листа №127/12279/15-ц від 23 грудня 2015 року встановлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - 1 рік.

Згідно зі змістом постанови про повернення виконавчого документу стягувачу виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 21 липня 2020 року.

Однак, 02.02.2022 року на адресу постійного місця проживання скаржника надійшло рекомендоване поштове відправлення №618 від приватного виконавця Турського О.В., в якому містились наступні документи; супровідний лист від 21 січня 2022 року №3644; копія постанови про опис майна та арешт майна від 21 січня 2022 року по виконавчому провадженні №60558278; вимога приватного виконавця від 21 січня 2022 року щодо заборони відчуження пошкодження, знищення майна.

Таким чином, за вказаних обставин, 02 лютого 2022 року скаржник дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження №60558278.

Постанови про відкриття виконавчого провадження у відповідності до встановлених вимог Закону України «Про виконавче провадження» скаржник не отримував.

07 лютого 2022 року представником скаржника направлено приватному виконавцеві Турському О.В. заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №60558278.

У відповідь на заяву 10 лютого 2022 року на електронну адресу адвоката направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 листопада 2019 року, в якій зазначено ідентифікатор для доступу «6593Б7А2АЗ1Г».

14 лютого 2022 року на підставі заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представнику скаржника - адвокату Менчуку М.В. надано для ознайомлення матеріалами виконавчого провадження №60558278.

За результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що 09 листопада 2019 року приватним виконавцем Турським О.В., на підставі заяви представника AT «Універсал Банк» - Івачковського В.В. від 09 листопада 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Так, в матеріалах виконавчого провадження наявний супровідний лист №1758 від 09 листопада 2019 року про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника ОСОБА_5 . До супровідного листа прикріплено квитанцію про рекомендоване поштове відправлення №702.

Крім того, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження встановлено наявність запечатаного конверта, адресованого приватним виконавцем ОСОБА_6 ОСОБА_5 із номером поштового відправлення №702.

До вказаного конверту прикріплено довідку Укрпошти від 17 грудня 2019 року про повернення поштового відправлення без вручення із відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати зобов`язання щодо пересилання поштового відправлення», що є належним доказом про фактичне не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

Таким чином, скаржник вважає, що неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження свідчить про обмеження його прав передбачених Законом України «Про виконавче провадження», що в першу чергу викликане незнанням про набуття статусу боржника та як наслідок неможливості реалізації у зв`язку з цим наданих прав та обов`язків.

Скаржник зазначає, що відсутність в матеріалах виконавчого провадження доказів отримання боржником станом на момент прийняття оскаржуваної постанови копії постанови про відкриття виконавчого провадження свідчить про те, що приватним виконавцем Турським О.В., було позбавлено боржника можливості реалізації наданих Законом права та обов`язків, надати пояснення, документи чи інші відомості, що свідчить про порушення приватним виконавцем Турським О.В., вимог Закону України «Про виконавче провадження», яким регламентовано порядок повідомлення учасників виконавчого провадження про наявність копії постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження, зокрема, шляхом їх надсилання не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Щодо строків оскарження оскаржуваної постанови, то скаржник зазначає, що 17 лютого 2022 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на протиправну бездіяльність приватного виконавця Турського О.В. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

10 березня 2022 року на електронну адресу представника скаржника надійшла ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року про залишення без розгляду та повернення скарги на протиправну бездіяльність приватного виконавця Турського О.В. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, в зв`язку з пропущенням строку на подання скарги.

В порушення вимог закону, щодо строків надсилання постанов виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, оскаржувані постанови в строк надіслано не було, їх копії отримано представником скаржника тільки 14 лютого 2022 року, що є поважною причиною пропуску строку на їх оскарження та підставою для його поновлення.

Таким чином, просив суд визнати поважними причини пропуску та поновити строк на оскарження бездіяльності приватного виконавця Турського О.В. щодо не направлення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №60558278 від 19 листопада 2019 року рекомендованим листом та невжиття заходів щодо доведення до відома боржника змісту оскаржуваної постанови. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Турського О.В. щодо не направлення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №60558278 від 19 листопада 2019 року рекомендованим листом та невжиття заходів щодо доведення до відома боржника змісту оскаржуваної постанови. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Турського О.В. про відкриття виконавчого провадження №60558278 від 19 листопада 2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2022 року відмовлено в задоволені скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків фактичним обставинам справи через порушення норм процесуального права. Просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, чим порушуються права скаржника.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 09 листопада 2019 року приватним виконавцем Турським О.В. відкрито виконавче провадження №60558278, про що винесено відповідну постанову, копію якої 10 листопада 2019 року рекомендованою поштовою кореспонденцією було направлено сторонам виконавчого провадження.

21 січня 2022 року приватним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_3 , що перебуває в іпотеці у стягувача AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

21 січня 2022 року копію постанови про опис та арешт майна направлено рекомендованими поштовими сторонам виконавчого провадження.

25 січня 2022 року суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_7 за відповідною постановою було призначено для участі у виконавчому провадженні №60558278 з метою визначення вартості зазначеного описаного та арештованого майна боржника.

25 січня 2022 року на адресу боржника ОСОБА_3 рекомендованою поштовою кореспонденцією направлено вимогу приватного виконавця щодо надання в 14:40 год 03 лютого 2022 року приватному виконавцю та оцінювачу доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою її огляду. Згідно трек-листа поштового відправлення зазначену вимогу боржник отримав 02 лютого 2022 року.

При виїзді за адресою: АДРЕСА_1 , оглянути з середини квартиру не вдалося, так як боржник ОСОБА_3 доступу до неї не надав. В зв`язку з цим оцінювач ОСОБА_7 здійснювала огляд квартири ззовні. Про зазначені обставини 03 лютого 2022 року було складено акт приватного виконавця.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтю 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права та свободи.

Відповідно до статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 2 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Як встановлено судом, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно, на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 38 028,74 доларів США. Також з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто по 1827 грн витрат, понесених по оплаті судовою збору.

09 листопада 2019 року приватним виконавцем, згідно з вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження № 60558278, про що винесена відповідна постанова, в якій вказано, що боржник зобов`язаний подати декларацію про доходи та майно, та має право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчих проваджень за адресою в мережі Інтернет.

Копію постанови приватного виконавця надіслано 09 листопада 2019 року боржнику ОСОБА_3 рекомендованою кореспонденцією за адресою, що зазначена у виконавчому документі.

Згідно із інформацією, зазначеною у довідці AT «Укрпошта» від 17 грудня 2019 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_3 не вручено, а поштове відправлення повернуто Приватному виконавцю з відміткою «Інші причини».

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приватним виконавцем виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження, у тому числі й щодо надіслання боржнику відповідної постанови, тому підстави для визнання його дій неправомірними та скасування постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 листопада 2019 року (ВП № 60558278) відсутні.

Виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII, згідно з якою копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця лише направляти відповідні постанови на адресу боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, і не зобов`язує пересвідчуватися в їх отримані.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18 березня 2021 року у справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20), від 30 вересня 2021 року у справі №2-812/11 (провадження №61-7824св21).

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 травня 2022 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Міхасішин І.В.