ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/439/20
Провадження № 22-ц/4820/164/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що 28 листопада 2019 року на дамбі біля ставка в с. Чепелівка, Хмельницького району, Хмельницької області, між ним і ОСОБА_2 сталася сварка та шарпанина, внаслідок чого відповідач порвав його шкіряну куртку. Згідно висновку експертного дослідження ринкова вартість наданої на дослідження чоловічої куртки з урахуванням зносу складає 17 140 грн 80 коп., а розмір завданої майнової шкоди дорівнює вартості проведених ремонтних робіт (у разі їх можливості). Оскільки шкіряна куртка ремонту не підлягає, то ОСОБА_2 має відшкодувати позивачеві вартість пошкодженого майна.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 17 140 грн 80 коп. майнової шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2021 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що між сторонами відбувся конфлікт, під час якого було пошкоджено шкіряну куртку ОСОБА_1 , водночас неправомірність дій і вину ОСОБА_2 у завданні шкоди позивачеві не встановлено. Оскільки склад цивільного правопорушення не доведено, то підстави для стягнення з відповідача майнової шкоди відсутні. Також ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами розмір завданих збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 завдана майнова шкода в результаті неправомірних дій і з вини ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останній зобов`язаний відшкодувати ці збитки. Оскільки шкіряна куртка не підлягає ремонту, то з ОСОБА_2 слід стягнути її дійсну вартість, яка визначена висновком експертного дослідження. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини, не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено ним неправильно. Крім того, суд неправильно витлумачив норми статті 1166 ЦК України та не дотримався приписів статей 12, 89 ЦПК України.

У зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

28 листопада 2019 року неподалік ставка в с. Чепелівка, Хмельницького району, Хмельницької області, між сторонами виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_2 шарпнув ОСОБА_1 за одяг і пошкодив його шкіряну куртку.

Застосовані норми права

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу ст. 1192 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Із положень ч. 1 ст. 77 ЦПК України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як передбачено ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

В силу ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тягне за собою відмову в позові.

Висновок експерта є одним із доказів, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Процесуальний закон передбачає можливість проведення експертизи як на підставі ухвали суду, так і на замовлення учасника справи.

Висновок, який склав експерт за зверненням учасника справи, має силу доказу у справі як і висновок експерта, призначеного судом.

Водночас у висновку експерта, складеного на замовлення учасника справи, має бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Незазначенням експертом у висновку цих відомостей тягне за собою визнання судом такого висновку неналежним і недопустимим доказом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18).

В суді свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що під час інциденту неподалік ставка ОСОБА_2 шарпнув ОСОБА_1 за одяг і розірвав останньому шкіряну куртку.

Факт пошкодження куртки у ході конфлікту також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , матеріалами перевірки орану національної поліції №1171 від 28 листопада 2019 року та відеозаписом події.

Ця обставина фактично визнана ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Згідно довідки Колективного підприємства «Побутсервіс» від 20 березня 2020 року №14 (а.с. 29) надана ОСОБА_1 шкіряна чоловіча куртка має наступні пошкодження: розрив тканини (шкіри) на лівій кишені, відрив значної тканини разом з лівою кишенею, розрив на правому рукаві, відрив правої кишені, - і не підлягає ремонту.

Зібрані докази в їх сукупності вказують на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 позивачу завдана майнова шкода. При цьому ОСОБА_2 не довів відсутність своєї вини у спричиненні шкоди ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про те, що неправомірність дій і вина ОСОБА_2 у завданні шкоди ОСОБА_1 не встановлені, а тому склад цивільного правопорушення не доведено.

Водночас суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що ОСОБА_1 не довів розмір завданих збитків.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надав висновок експертного дослідження за результатами проведення товарознавчого дослідження від 11 березня 2020 року №498/20-26 (а.с. 22-28), згідно якого: ринкова вартість наданої на дослідження чоловічої куртки станом на листопад 2019 року з урахуванням зносу складала 17 140 грн 80 коп.; розмір завданої матеріальної шкоди дорівнюватиме вартості проведених ремонтних робіт (у разі їх можливості; у разі письмового підтвердження економічної недоцільності чи фізичної неможливості проведення ремонтних робіт величина матеріальної шкоди дорівнюватиме вартості куртки з урахуванням природного зносу (до пошкодження).

ОСОБА_2 заперечує дані цього висновку.

Оскільки у названому висновку експертного дослідження не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і те, що висновок підготовлено для подання до суду, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав його неналежним і недопустимим доказом.

Інших доказів щодо вартості пошкодженої куртки ОСОБА_1 не надав суду.

Отже позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Суд першої інстанції при розгляді справи зробив неправильні висновки з установлених обставин і не дотримався норм матеріального та процесуального закону, хоча зробив правильні висновки по суті вирішеного спору.

У зв`язку з цим, рішення суду слід змінити.

Щодо судових витрат

Оскільки в позові ОСОБА_1 відмовлено, то в силу ст. 141 ЦПК України понесені ним судові витрати у справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Кускова Т.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 34