СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3551/22

пр. № 2/759/3007/22

18 липня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Марченко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 23.02.2022 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 126 413 грн. 50 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року у справі №759/17388/19 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року. Зазначив, що на момент подачі позовної заяви в Деснянському відділі державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва відкрито виконавче провадження № 60744389/7 про стягнення з відповідача аліментів. Однак ОСОБА_4 рішення суду не виконує. Також Деснянським судом м. Києва розглядається справа №754/2467/17 про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до розрахунку від 18.02.2022 року заборгованість станом на 31.01.2022 року становила 137 763 грн. 50 коп. Відповідачем на день подачі позову не сплачено заборгованість зі сплати аліментів. На підставі ст. 196 СК України відповідач повинен сплатити на користь позивача за кожен день затримки сплати аліментів пеню в розмірі одного відсотка від суми заборгованості, загальний розмір якої відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 126 413 грн. 50 коп.

Ухвалою суду від 19.05.2022 року розгляд справи за клопотанням позивача призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 26).

Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26.09.20219 року Святошинський районний суд м. Києва видав судовий наказ у справі № 759/17388/19 та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року (а.с. 14).

Старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва Гудзем Р.В. було відкрито виконавче провадження № 60744389/7 щодо виконання виконавчого листа від 26.09.2019 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.02.2022 року, виданою старшим державним виконавцем Гудзем Р.В., заборгованість станом на 31.01.2022 року становила 137 763 грн. 50 коп. (а.с. 15-16).

Відповідно до розрахунку пені за прострочку сплати аліментів наданого позивачем заборгованість по пені за період з 01.09.2019 року по 01.01.2022 року становить 126 613 грн. 50 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.180 СК України закон покладає на батьків обов`язок утримувати своїх дітей з моменту їх народження та до досягнення дітьми повноліття.

У разі ухилення від утримання дитини аліменти стягуються у судовому порядку у розмірі, який буде визначено судом.

Відповідно до ст.ст.191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до наданого розрахунку (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2019 року по 01.01.2022 року становить 126 613 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, оскільки, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, починаючи з 01.09.2019 року по 01.01.2022 року, вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, підлягають задоволенню, а саме на загальну суму 126 413,50 коп.

Крім того, з відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави.

З приводу стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на правничу дорогу у розмірі 10 000,00 грн., суд не знаходить правових підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

За умовами частини третьої статті 12, частини першої статті 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, додані до заяви про стягнення понесених витрат на правничу допомогу - копії документів не містять підпису позивача або уповноваженого представника із зазначенням дати засвідчення.

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17, від 27 вересня 2021 року № 5026/886/2012, незасвідчені копії документів визнаються недопустимими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 194, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 126 413 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 992 грн. 40 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя А.С. Ключник

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).