ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 травня 2022 року
м. Чернівці
справа № 717/124/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Кулянди М.І., Одинака О. О., Половінкіної Н.Ю.,

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року залишено без руху. Надано апелянту десятиденний строк для подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку та документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 9 травня 2022 року до апеляційного суду надійшла нова заява ОСОБА_1 , подана її представником ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року.

Також представником апелянта до вказаної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 2977 гривень 20 копійок.

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що його представник ОСОБА_2 , отримавши повістку про виклик його до Дністровського РТЦК та СП 25 березня 2022 року, був направлений до Кельменецької військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в Збройних силах України у зв`язку із постановкою на військовий облік.

Так, в ході проходження військово-лікарської комісії 6 квітня 2022 року та повторного дообстеження в період з 27 квітня по 29 квітня 2022 року у нього було виявлено ряд хвороб.

Окрім того, з 8 квітня по 15 квітня 2022 року він проходив обстеження в центрі сучасної офтальмології «Ваш зір» у місті Чернівці.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, представник апелянта не міг у визначений законом строк подати до суду апеляційну скаргу на оскаржуване рішення.

Відповідно до частини 1 стаття 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається .

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2019 року у справі № 0818/4970/2012.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2022 року було складено повний текст оскаржуваного рішення.
Отже, останнім днем строку, визначеного статтею 354 ЦПК України для подання до суду апеляційної скарги, був 11 квітня 2022 року.

В матеріалах справи міститься розписка, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримав копію оскаржуваного судового рішення 12 березня 2022 року.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 мав достатньо часу для подання до суду апеляційної скарги у встановлений законом строк.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що він з поважних причин пропустив строк, оскільки його представник ОСОБА_2 проходив певні обстеження в період 6 квітня та 8-14 квітня 2022 року. Вказані обставини не свідчать про неможливість подати таку скаргу в ті самі дні після проходження зазначених обстежень, які займають лише певну кількість часу дня та не є лікуванням в умовах цілодобового стаціонару, коли особа дійсно позбавлена можливості вчиняти певні дії.

Не може братися до уваги колегією суддів також проходження ОСОБА_2 обстеження в період з 27 квітня по 29 квітня 2022 року, оскільки вказані обставини мали місце після подання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , апеляційної скарги.

Крім того, ОСОБА_1 не наводить у своїй заяві і доводів щодо наявності будь-яких істотних перешкод щодо можливості подання ним апеляційної скарги в період з 13 березня по 5 квітня 2022 року та 7 квітня 2022 року, тобто в період, коли його представник не проходив жодних обстежень.

Доказів на підтвердження таких обставин матеріали справи не містять.

Отже заявником не наведені поважні підстави пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість позивача (заявника) або його представника своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які б свідчили про дотримання заявником такого строку.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подана з пропуском строку на апеляційне скарження, зазначені заявником підстави для поновлення пропущеного строку визнані судом неповажними, інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не надано, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 357, 358 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді Чернівецького
апеляційного суду: М.І. Кулянда

О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна