Справа № 177/1468/21
провадження №2/216/1379/22
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Бутенко М.В.
секретаря судового засідання - Кравець А.С.
без участі сторін та без застосування технічного запису
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Орган опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Просять суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі однієї чверті доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття. Стягнути зі з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 10.11.2021 року.
Представник позивача органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади В. М. Кучерява, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втретє в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом належним чином за адресою проживання, зазначеною в позовній заяві, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомила, не надала суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідачки свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку ОСОБА_2 , та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється громадянкою України, зареєстрована АДРЕСА_1 , і є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в закладі охорони здоров`я від 22.04.2021, ОСОБА_2 залишила дитину у відділенні новонароджених та недоношених дітей КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради».
Відповідно рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ № 316 від 27.05.2021, ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Згідно рішення виконавчого комітету Золотонішської міської ради № 259 від 18.06.2021, встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_1 та призначено опікуна.
Частина 4 ст. 155 Сімейного кодексу України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», частини 2,3 статті 150 та статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх здібностей та нести відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ № 645 від 05.10.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Згідно висновку, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади вивчено питання про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Громадянка ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 19.05.2021, серія НОМЕР_1 видане Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)).

Відповідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 22.04.2021, ОСОБА_2 02.04.2021 року залишила дитину у відділенні новонароджених та недоношених дітей КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради». За час перебування дитини в закладі, ОСОБА_2 жодного разу не відвідала сина.

Малолітній ОСОБА_1 , відповідно рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 27.05.2021 № 316 набув статусу дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 18.06.2021 № 259 над малолітнім ОСОБА_1 встановлено опіку та призначено опікуна.

Мати самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини: не допомагає матеріально, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про підготовку до самостійного життя, не виявляє інтереси до її внутрішнього світу, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує необхідним харчуванням.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», частини 2,3 статті 150 та статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх здібностей та нести відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вищевказане, вважають за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 .

Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, тому до неї мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей.

Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідачка не цікавиться вихованням своєї дитини та їх духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дитині належне утримання, не бере участь у вихованні дитини, що свідчить про втрату інтересу відповідачки до її дитини, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав, та стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки законних підстав для звільнення відповідачки від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому стороною позивача розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 12.10.2021 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачки відповідно до положень ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182,191, Сімейного кодексу України, п.14 ч.2 ст.3 закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на особовий рахунок дитини, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 12.10.2021 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. БУТЕНКО