Ухвала

12 травня 2022 року

м. Київ

справа № 308/6406/20

провадження № 61-4142cк22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року у складі судді Дергачової Н. В., та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 березня 2022 року у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Куштана Б. П., Фазикош Г. В., у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа - Управління Держпраці у Закарпатській області, про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання внести записи до трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), третя особа - Управління Держпраці у Закарпатській області, про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання внести записи до трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 31 березня 2022 року, позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт трудових відносин ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_1 та роботи на посаді менеджером з продажів у Студії меблів Інтер Комфорт ( АДРЕСА_1 ), в період з 13 липня 2017 року до 30 листопада 2019 року включно. Зобов`язано ФОП ОСОБА_1 внести до трудової книжки ОСОБА_3 запис про прийняття на роботу на посаду менеджера з продажу з 13 липня 2017 року та запис про звільнення з посади менеджера з продажу за власним бажанням з 30 листопада 2019 року. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заробітну плату у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності за період 13 липня 2017 року по 30 листопада 2019 року сумі 194 247,00 грн, без врахування фактично виплаченої заробітної плати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У травні 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 березня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2020 року справу № 308/6406/20 визнано малозначною.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але має для неї виняткове значення, оскільки вона з вересня 2021 року припинила підприємницьку діяльність, що унеможливлює виконання рішення в частині внесення запису в трудову книжку позивача. Окрім цього, ОСОБА_1 має захворювання, яке перешкоджало з 2010 року укладенню нею трудового договору з будь-якою особою і тому вона з листопада 2018 року не здійснювала особисто підприємницьку діяльність. За таких обставин, ОСОБА_1 перебуває в стані правової невизначеності. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для відповідача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Закарпатського апеляційного суду від 31 березня 2022 року про можливість її оскарження до Верховного Судуне є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа - Управління Держпраці у Закарпатській області, про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання внести записи до трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков