Справа №639/1687/19
Провадження №2/639/122/22
15 вересня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретарів - Пивоварової Т.В., Волкової С.І., Чорного О.С.,
представників позивача - Романченка В.В., Кононенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Державної Міграційної Служби у Харківській області, Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Держава Україна в особі Фонду державного майна України, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
25.03.2019 року позивач АТ «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Державної Міграційної Служби у Харківській області, Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Держава Україна в особі Фонду державного майна України, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 ; зобов`язати Головне управління Державної Міграційної Служби у Харківській області зняти з реєстрації відповідачів за адресою: АДРЕСА_2 та судові витрати стягнути з відповідачів.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно витягу з протоколу №50 від 23.07.2013 року ОСОБА_3 отримала право на проживання в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач вказує, що AT «Світло Шахтаря» є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 20.06.2018 року. Особистий рахунок донька померлої - ОСОБА_1 на себе чи інших членів сім`ї не перереєструвала. В цьому будинку проживали відповідачі: ОСОБА_1 , 1997 р.н., ОСОБА_2 , 2016 р.н. Згідно довідки ЖЕД від 19.02.2019 року та поквартирної картки в кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 - донька померлої, 1997 р.н., зареєстрована з 18.12.2013 року, ОСОБА_2 - онука померлої, 2016 р.н., зареєстрована з 24.01.2017 року. Однак ОСОБА_1 та члени її родини: ОСОБА_2 не проживають в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 понад шість місяців без поважних причин, про що складено Акти від 05.03.2018 року, 05.06.2018 року, 05.09.2018 року, 05.12.2018 року, 05.03.2019 року комендантом гуртожитку. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою вони не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам не чинили. Факт реєстрації відповідачів порушує право позивача на вільне розпорядження і користування житловим приміщенням заводом, оскільки інші громадяни не можуть бути зареєстровані за даною адресою.
У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.04.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Державної Міграційної Служби у Харківській області, Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Призначено судове засідання.
У судовому засіданні, яке відбулося 24.01.2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 задоволено. Викликані для допиту у якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7
В судове засідання 15.09.2022 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату час та місце судового засідання належним чином.
Представники позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_4 приймали участь у судових засіданнях, надали вступне слово, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, в подальшому представник позивача надала заяву, в якій просила позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини, розглянути справу в її відсутність.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.09.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду висновок про недоцільність визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації щодо неповнолітньої ОСОБА_2 , в подальшому надав письмову заяву, в якій просив розглянути вказану цивільну справу у відсутність представника та прийняти рішення, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.
Представник третьої особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області надав письмові пояснення та заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.
Представник третьої особи Головного управління Державної Міграційної Служби у Харківській області у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення не надав.
Суд, заслухавши вступне слово, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки АТ «Світло Шахтаря» від 06.03.2019 року за №678 житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 станом на 01.03.2019 року рахується на балансі AT «Світло Шахтаря» (а.с.8).
Однак, як вбачається з інформації від 01.10.2020 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, Держава України в особі Фонду державного майна України, є власником об`єкту житлової нерухомості в будинку АДРЕСА_3 , дата державної реєстрації права власності 22.03.2018 року (а.с.136-140).
Згідно витягу з протоколу №50 від 23.07.2013 року засідання профспілкового комітету АТ «Світло шахтаря» ОСОБА_3 зареєстрована в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 у складі сім`ї 2 людини (а.с.7).
18.06.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, про що зроблений відповідний актовий запис №9413 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.06.2018 року (а.с.16).
Відповідно до копії довідки відділу реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 20.09.2018 року, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , остання знята з реєстрації по АДРЕСА_3 (а.с.17).
Згідно з довідкою ЖЕД від 19.02.2019 року та копією картки форми Б в кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 донька, 1997 р.н., зареєстрована з 18.12.2013 року та ОСОБА_2 онука, 2016 р.н., зареєстрована з 24.01.2017 року (а.с.9-10).
Як вбачається з довідки АТ «Світло Шахтаря» від 20.02.2019 року за №109, ОСОБА_1 , не працювала та не працює в АТ «Світло Шахтаря» (а.с.11).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.01.2017 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №16. Батьками дитини зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с.13).
Акти від 05.03.2018 року, 05.06.2018 року, 05.09.2018 року, 05.12.2018 року, 05.03.2019 року, складені комендантом гуртожитку ОСОБА_5 та жильцями містять інформацію про те, що в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , 1997 р.н, ОСОБА_2 , 2017 р.н., Основна ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а дочка ОСОБА_1 після смерті матері не переоформлює на себе особовий рахунок на кімнату, оскільки в гуртожитку не проживає з 05.03.2018 року, житлом не цікавиться, до теперішнього часу. ОСОБА_2 з дня народження мешкає у родички в м. Люботин Харківської області, яка оформлює опікунство над дитиною. Комунальні послуги не сплачують (а.с.18-22).
Позивачем до своєю позовної заяви додано розрахунок заборгованості на особовим рахунком № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , яка станом на 01.03.2019 року становить 14 900,14 грн. (остання оплата проведена 01.12.2018 року) (а.с.23-24).
Згідно з відповіддю Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради по Новобаварському району м. Харкова від 16.08.2019 року, Службою у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради розглянуто заяву ОСОБА_10 від 06.09.2019 року щодо тимчасового влаштування до її родини малолітньої племінниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка залишилася без батьківського піклування. Рекомендовано звернутись до служби у справах дітей виконкому Люботинської міської ради для вирішення питань, порушених у її зверненні (а.с.65).
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 09.06.2020 року №102 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.186).
У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює комендантом гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 і знає відповідачів як мешканців. Свідок зазначила, що ОСОБА_11 поселилась в гуртожиток в 2014 році, проживала не довго, після чого її забрала в ОСОБА_12 сестра. В кімнаті мешкали її батьки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . В 2018 році померла матір відповідачки ОСОБА_3 і з березня 2018 року відповідач не з`являлась взагалі у спірній кімнаті. Особовий рахунок оформлений на ОСОБА_14 . ОСОБА_15 не сплачувала комунальні послуги. В даний момент брат ОСОБА_15 проживає в кімнаті.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює на заводі ОСОБА_16 , проживає на АДРЕСА_3 , кімнати 50,51, тому знає відповідачів як сусідів. Також свідок зазначила, що ОСОБА_17 , яка проживала в кімнаті 39, навпроти кімнати свідка, одружилась і народила дитину, однак востаннє свідок бачила ОСОБА_18 в 2018 році. В 2019 році в їх кімнаті проживав рідний брат відповідача ОСОБА_19 .
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює на заводі ОСОБА_16 , проживає на АДРЕСА_5 . При цьому свідок зазначила, що ОСОБА_20 з кімнати 39 вона бачила востаннє 3 роки тому, вона виховувалась у сестри, приїжджала в гості, оскільки батьки вели аморальний спосіб життя. В подальшому в кімнаті проживав ОСОБА_21 .
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.
Відповідно до частини першої статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків (стаття 6 ЖК Української РСР).
За змістом статей 71, 72 ЖК Української РСР наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на час звернення з позовною заявою до суду зареєстровані як квартиронаймачі у гуртожитку за адресою: за адресою: АДРЕСА_3 . Законність підстав їх реєстрації позивачем не оспорюється. Питання про виселення відповідачів позивачем у позові також не ставилось.
При цьому зібраними у справі доказами в їх сукупності не підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 була відсутня за адресою реєстрації її місця проживання понад 6 місяців, оскільки як показання свідків позивача, так і досліджені акти мають суперечливий зміст, шаблонний характер і не містять фактичних даних, які б беззаперечно підтверджували відсутність відповідача ОСОБА_1 за місцем реєстрації понад встановлений законом строк і відсутність для цього поважних причин.
Вже під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_2 заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 17.02.2020 року, однак таке рішення суду не є підставою для зняття з реєстрації неповнолітньої дитини за адресою: АДРЕСА_3 , а навпаки свідчить про поважність причин не проживання дитини за вказаною адресою разом з матір`ю. При цьому права дитини не є порушеними, оскільки інтереси дитини в судовому засіданні повною мірою захищені представниками Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Отже, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Положення ЖК Української РСР не передбачають право балансоутримувача житла звертатись до суду з вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку, разом з тим положеннями ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права та обов`язки балансоутримувача визначала лише попередня редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 24.06.2004), а саме: балансоутримувача будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 09.11.2017) не містить поняття «балансоутримувача».
Таким чином, саме власник гуртожитку може звернутися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1 ст. 383 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16).
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», надав роз`яснення, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Встановлено, що позивач станом на час звернення до суду з цим позовом не був власником відповідних кімнат і гуртожитку за адресою за адресою: АДРЕСА_3 або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором.
Вказані обставини визнані представником позивача та третьої особи, підтверджені дослідженими доказами, в тому числі інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, де відсутні дані про наявність у Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» будь-яких речових прав на гуртожиток за адресою: АДРЕСА_3 .
Для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки (частина перша статті 127 ЖК Української РСР).
Особи, які проживають у гуртожитку, мають право на зайняття в ньому ліжко-місця і не наділені правом на звернення до суду з вимогами про визнання іншої особи такою, що втратила право користування ним чи проживання в ньому.
Згідно зі статтею 18 ЖК Української РСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.
На час звернення позивача до суду і на час розгляду справи гуртожиток в цілому, зокрема і спірні кімнати, перебували у державній власності держави України в особі фонду Державного майна України.
На підставі викладеного у позивача, який не є власником кімнат у гуртожитку, не виникло право на звернення до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку.
Отже у зв`язку з недоведенням позивачем наявності у нього права, для захисту якого він звернувся до суду та не доведенням передбачених законом підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у гуртожитку, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі в порядку ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 166, 256, 263-265 ЦПК України та ЖК Української РСР, ст. ст. 15, 317, 319, 391, 396 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Державної Міграційної Служби у Харківській області, Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Держава Україна в особі Фонду державного майна України, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря», місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Світло шахтаря, буд. 4/6, ;

Відповідачі:

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 18.04.2014 року, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

Треті особи:

-Головне управління Державної Міграційної Служби у Харківській області, місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Римарська, буд. 24,

-Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: 61012, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 11,

-Держава України в особі Фонду державного майна України, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18;

-Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, місцезнаходження: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1, .

Повний текст рішення складено 20.04.2023 року.

Суддя Н.В.Баркова