Провадження № 2/761/1644/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Романишеної І.П.,

за участю секретаря: Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва справи цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11 серпня 2021 року цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, передано до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що до служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації надійшло повідомлення від служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київському міському пологовому будинку № 6 народилася дитина (дівчинка), яка залишилася без батьківського піклування. Мати ОСОБА_2 залишила дитину в пологовому будинку. За клопотанням Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в м. Києві малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було тимчасово влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка», де вона перебуває по теперішній час. Реєстрація народження дитини проведена органом опіки та піклування Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації згідно ст. 133 Сімейного кодексу України. ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином Узбекистану ОСОБА_3 , місце знаходження якого не відоме. Згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області ОСОБА_3 має посвідку на тимчасове проживання в України терміном дій до 14.09.2021 року. ОСОБА_2 за час перебування малолітньої ОСОБА_1 в Київському міському будинку дитини «Берізка» станом здоров`я дитини цікавилася по телефону. 09.03.2021 року малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повинні були передати матері, проте мати дитини не з`явилася до Київського міського будинку дитини «Берізка». Враховуючи інтереси дитини, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17.06.2021 (протокол № 14), Деснянська районна у м.Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківський прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 29.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є батьками малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.02.2021 року, актовий запис № 299. Відомості про батьків дитини записано відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України. Реєстрацію народження дитини здійснено на підставі Розпорядження Дніпровської РДА в м. Києві від 08.02.2021 року № 74.

На підставі заяви ОСОБА_2 , від 24.12.2020 року № 414 КНП «Київський міський пологовий будинок № 6» складено Акт про дитину, яку матір, інші родичі відмовились забрати з пологового будинку від 24.12.2020 року № 414, відповідно до якого мати ОСОБА_2 відмовилась забрати з КНП «Київський Міський Пологовий Будинок № 6» дитину жіночої статі. Стан здоров`я дитини задовільний.

За клопотанням Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в м. Києві малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було тимчасово влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка», до вирішення питання постійної форми влаштування.

08.07.2021 року Органом опіки та піклування Деснянської РДА в м. Києві складено Висновок № 102/2138-4232 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із ухиленням від виховання та утримання дитини.

Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Стаття 167 Сімейного кодексу України покладає на суд обов`язок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Висновок Органу опіки та піклування Деснянської РДА в м. Києві від 08.07.2021 року за № 102/2138-4232, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з підстав самоусунення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дитини, відсутності бажання на виконання батьківських обов`язків, на спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, відсутності прояву інтересу до внутрішнього світу дитини та створення умов для отримання дитиною освіти, що не спростовано відповідачами під час судового розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 167, 171, 180, 246 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в в дохід держави судовий збір у розмірі 1135, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1135, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Орган опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації: м. Київ, прт. Маяковського, 29, .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено: 24.11.2022 року.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА