16.05.2022 Провадження по справі № 2/940/204/22
Справа № 940/209/22

РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

з участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Тетієві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 12 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 621, та просить стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставами для розірвання шлюбу сторін у справі є різні погляди на сімейні відносини, відсутнє взаєморозуміння , шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 28.02.2022 року відкрито провадження в справі, яку призначено до підготовчого засідання.

У підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, представник позивачки адвокат Порхун О.П. надіслала до суду клопотання, в якому просить справу розглядати за відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не прибув, до суду надіслав заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані сторонами у справі заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 12 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 621, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки та відповідача наявні різні погляди на сімейні відносини, відсутні взаєморозуміння і взаємоповага.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги наполягання позивачки на розірванні шлюбу та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне шлюб на підставі ст. 112 СК України розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як встановлено, позивачкою понесені судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви в розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 8055-4529-9038-8970 від 23.02.2022 року.

Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Разом з тим, 21 січня 2022 року між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Порхун О.П. укладено договір про надання правової допомоги, згідно з п. 3.1 якого розмір винагороди за послуги адвоката встановлений у фіксованій сумі в розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відтак, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, відсутність доводів відповідача щодо неспівмірності витрат на правову допомогу та визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 133, 137, 141, 200, 264-268, 354 ЦПК України, статтями 21, 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 12 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 621, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище набуте в шлюбі « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок та судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк