Справа № 395/77/22 Провадження № 2/395/90/2022

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С. М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування спадковим майном,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спадковим майном, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що, 02.11.2021р. Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Заповіт спадкодавець ОСОБА_1 за життя не склав. Позивач в строк до 6-ти місяців після смерті свого батька, звернувся до приватного нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини, де 03.11.2021 на підставі цієї заяви було заведено спадкову справу. Після померлого ОСОБА_1 залишилася спадщина, зокрема: квартира АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль Lexus NX 300, д/н НОМЕР_2 . Однак, Відповідач - ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні спадковим майном спадкоємцям, шляхом заволодіння правовстановлюючими документами на спадкове майно, не наданням ключів від спадкової квартири та автомобіля, не дозволяє користуватись автомобілем, а також заходити і перебувати у зазначеній квартирі, викликає працівників поліції з метою перешкодити позивачу користуватись спадковим майном. Відповідач свавільно захопила вищезазначене житло та всі речі домашнього вжитку, в т.ч. меблі, домашню техніку, правоустановлюючі документи на рухоме і нерухоме майно померлого, належні йому коштовності, його особисті речі, одяг, а також грошові кошти (готівка), що належали померлому і зберігались в цій квартирі на момент його смерті.

Тому, просить зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у здійсненні права користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадковим майном, шляхом надання усіх документів на спадкове майно, ключів від вхідних дверей квартири

АДРЕСА_1 та ключів від автомобіля Lexus NX 300, д/н НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпоряджатися нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Тобто, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право власності на нерухоме та рухоме майно. До моменту такої реєстрації він не стає власником конкретного майна, відповідно не має права вимагати усунення перешкод у його користуванні. У позовній заяві позивачем вказано, що відповідач чинить доступ до спадкового майна позивача, не надає ключі від квартири, автомобіля. Відтак, позивачем, в обґрунтування своїх доводів не надано суду жодного належного і допустимого письмового доказу, який би підтверджував факт вчинення будь-яких перешкод. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити, вказавши, що право користування квартирою на даний час відповідачем відновлено та право позивача на користування квартирою відновлено.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову за такими обставинами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, щщ ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що, 02.11.2021р. Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1

За життя померлий ОСОБА_1 постійно проживав у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де і було зареєстровано його місце проживання.

Заповіт спадкодавець ОСОБА_1 за життя не склав.

Таким чином, відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а саме: ОСОБА_5 - мати спадкодавця; ОСОБА_6 - батько спадкодавця; ОСОБА_7 - донька спадкодавця; ОСОБА_1 - син спадкодавця.

Проте, спадкоємці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вже відмовились від спадкування своєї часки спадщини на користь сина спадкодавця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач в строк до 6-ти місяців після смерті свого батька, звернувся до приватного нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини, де 03.11.2021 на підставі цієї заяви було заведено спадкову справу, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та копією заяви про прийняття спадщини.

За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності- це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 392 ЦК України, судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого, може бути припинення дії, яка порушує право (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, що кореспондується з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою.

Разом із тим згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Зазначена правова позиція кореспондується з висновками Верховного Суду України при розгляді справи № 6-164 цс 12 від 23 січня 2013 року, відповідно до якої в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Зокрема, Верховний Суд України у цій постанові вказав: ... прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув речові права на успадковану квартиру право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав...".

З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду України позивачі мають, зокрема, право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування належним їм спадковим майном (ст. 391 ЦК України).

ВССУ підсумував, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку (ухвала від 13.12.2017 у справі № 589/4268/16-ц).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має першочергове право у користуванні та володінні спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_3 чинить перешкоди у здійсненні такого права позивачем, зокрема, не дозволяє ОСОБА_1 заходити та перебувати у спадковому приміщенні, заперечує право позивача на володіння та користування цим майном, не надає документи на спадкове майно та ключі від вхідних дверей спадкової квартири та ключів від автомобіля.

Окрім цього, суду не надано доказів, що підтверджують, що документи на спадкове майно та ключі від вхідних дверей спадкової квартири та ключів від автомобіля знаходяться саме у відповідачки.

На ДВД-диску з відеозаписом подій 14.04.2022 року, наданому стороною позивача, який переглянуто у ході судового розгляду у справі, зафіксовано вхід сторін та представників сторін до спадкової квартири АДРЕСА_1 , та огляд даної квартири на наявність у ній документів на спадкове майно та ключів від спадкового автомобіля. В квартирі відсутні документи на спадкове майно та ключі від спадкового автомобіля.

Факт передачі ключів від квартири АДРЕСА_1 позивачеві від ОСОБА_3 на момент розгляду у справі підтверджено як поясненнями сторін, які не заперечували проти вказаного в ході судового розгляду у справі так і вищевказаним відеозаписом. Отже, позивач має право на безперешкодне право користування вищевказаною квартирою.

Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог не доводять того факту, що ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні спадковим майном спадкоємцям, шляхом заволодіння правовстановлюючими документами на спадкове майно, не наданням ключів від спадкової квартири та автомобіля, не дозволяє користуватись автомобілем, а також заходити і перебувати у зазначеній квартирі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування спадковим майном слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування спадковим майном відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 12 серпня 2022 року.