ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2833/21 Номер провадження 22-ц/814/602/22Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Лобов О.А., Дорош А.І.,

секретар Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дашка Максима Володимировича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 01.11.2002 року по 16.07.2020 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 .

Від шлюбу мають двох синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2017 році позивач разом з дітьми змушена була виїхати проживати до своїх батьків у м. Бориспіль. Згодом у 2021 році позивач повернулась до місця свого попереднього проживання за адресою АДРЕСА_1 , проте відповідач не допустив позивача з дітьми до будинку.

У зв`язку з наведеним просила суд вселити її до будинку АДРЕСА_1 , та зобов`язати відповідача не чинити перешкод у користуванні житлом.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_2 на початку 2017 року змінила своє місце проживання , що в подальшому сприяло розірванню шлюбу між сторонами. Оскільки ОСОБА_2 тривалий час не проживає у спірному будинку, не сплачує комунальні послуги, не бере участь в утриманні майна, а тому просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом будинком АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом задоволено.

Вселено ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод в користуванні житлом.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10000 грн. витрат на правову допомогу та 1890 грн. витрат на проїзд.

З рішенням місцевого суду не погодився ОСОБА_1 , подавши через свого представника ОСОБА_5 апеляційну скаргу.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2022 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дашка Максима Володимировича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2021 року та призначено до розгляду.

20 квітня 2022 року представниками позивача та відповідача подані заяви про залишення позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаних заяв про залишення позовних вимог без розгляду з огляду на наступне.

Статтею 374 ЦПК України передбачено повноваження суду апеляційної інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 якої визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, серед іншого, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Статтею 377 ЦПК України встановлено підстави для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині.

Так, частиною першою ст. 377 ЦПК України закріплено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, серед іншого у випадку, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Разом з тим, заяву про залишення без розгляду позовних вимог позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті не було заявлено.

Задоволення такої заяви на стадії апеляційного перегляду суперечить нормам процесуального права.

Отже, у задоволенні заяв представника ОСОБА_1 адвоката Дашка М.В. про залишення зустрічного позову без розгляду та представника ОСОБА_2 адвоката Самойленка М.О. про залишення без розгляду первісного позову необхідно відмовити.

03 травня 2022 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшли заяви представників позивача за первісним позовом ОСОБА_2 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відмову від позовів.

Апеляційний суд вважає, що заяви підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам ст.ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Встановивши, що підстави для не прийняття відмови від позову та зустрічного позову відсутні, подані заяви відповідають вимогам ст.206 ЦПК України, та підписані особисто позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про їх прийняття, визнання нечинним рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 374п. 3 ч. 1,381 ч. 2 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Самойленка Михайла Олександровича про залишення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом без розгляду відмовити.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Дашка Максима Володимировича про залишення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням без розгляду відмовити.

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Самойленка Михайла Олександровича про відмову від позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дашка Максима Володимировича про відмову від зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнати нечинним рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2021 року та додаткове рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2021 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - закрити.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов