Справа № 453/254/22
№ провадження 2/453/261/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліменти на колишню дружину,-
03.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить ухвалити рішення, яким припинити стягувати з нього в користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, присуджених заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11.03.2021 року у справі № 453/627/20 та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на колишню дружину ОСОБА_2 в розмірі 50 460 грн. 69 коп., яка виникла станом на 01 лютого 2022 року.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 12.04.2022 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.
Розгляд справи відбувся 12.05.2022 року без учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 листопада 2019 року він та ОСОБА_4 у Сколівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстрували шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 .
Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19.11.2021 року, яке 21.12.2021 року набрало законної сили, шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою було розірвано.
Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11.03.2021 у справі № 453/627/20 позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 29.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття та в користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 29.05.2020 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

26 серпня 2021 року головним державним виконавцем Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шулопатою І.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66625087 з примусового виконання виконавчого листа № 453/627/20, виданого Сколівським районним судом Львівської області від 02.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29.05.2020 року народження і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.02.2022 року, проведеного головним державним виконавцем Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шулопатою І.М. в межах виконавчого провадження № 66625087, станом на 01 лютого 2022 року заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 становить 50 460 грн. 69 коп.

Також позивач вказує, що судовим рішенням про розірвання шлюбу встановлено, що з січня 2020 року він та відповідачка проживають окремо. Тобто, після припинення між ними фактичних шлюбних відносин та розірвання шлюбу в судовому порядку членом його сім`ї залишився його двоюрідний брат - ОСОБА_5 , який являється учасником бойових дій в зоні АТО, інвалідом другої групи внаслідок психічного розладу та є особою, яка потребує постійного стороннього догляду. На даний час позивач ніде не працює, не отримує доходи та змушений з 2018 року здійснювати догляд за братом. Вважає, що вказані обставини доводять його неможливість надавати матеріальну допомогу відповідачці та сплатити заборгованість за аліментами в розмірі 50 460 грн. 69 коп., внаслідок чого, на думку позивача, це є підставою для припинення стягнення аліментів на користь відповідачки та звільнення його від сплати вказаної заборгованості.

04.05.2022 року на адресу суду за вх. №1708 надійшов відзив відповідачки ОСОБА_1 на позовну заяву, в якому зазначає, що обставини на які посилається позивач по суті не є новими, адже існували на час розгляду судом справи №453/627/20, тоді як звільнення особи від сплати аліментів раніше визначених судом, можливе лише за умови якщо виникли нові обставини, що не були предметом судового дослідження у справі про стягнення аліментів і ці обставини мають істотне значення. Посилання позивача на відсутність у нього стабільного доходу не є обставиною, яка в розумінні статті 197 СК України має істотне значення і звільняє його від сплати заборгованості за аліментами. Аргумент позовної заяви про догляд позивача за братом, який є інвалідом другої групи, є неспроможний та не достатнім, а також не є таким, що має істотне значення для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання колишньої дружини, а тим більше від сплати заборгованості по аліментах за минулі періоди. Крім цього зазначає, що здійснює догляд за спільною з позивачем дитиною дворічного вік і у неї не має можливості самостійно нести витрати на своє утримання. Кошти, які мають сплачуватися на її утримання будуть спрямовуватися на утримання дитини, адже з урахуванням реалій сьогодення на даний час достатній рівень матеріального забезпечення дитини за рахунок визначених судом аліментів на її утримання, є практично неможливим.

11.05.2022 року на адресу суду за вх. №1850 надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив ОСОБА_2 , в якому просить відхилити аргументи та заперечення, викладені ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву, оскільки у справі № 453/627/20 про стягнення аліментів Сколівським районним судом Львівської області не досліджувались обставини щодо йогг майнового та фінансового стану, а також щодо надання ним постійного стороннього догляду за братом ОСОБА_6 , який є учасником бойових дій в зоні АТО. інвалідом другої групи внаслідок психічного розладу та є особою, яка погребує постійного стороннього догляду.

Зазначає, що з 2018 року фактично здійснює постійний сторонній догляд за своїм братом ОСОБА_6 , а починаючи з 01 лютого 2022 року я перебуваю на обліку в Управлінні соціального захисту населення Сгрийської РДА Львівської області, як отримувач допомоги на догляд за інвалідом ІІ-ої групи психічного захворювання та мені призначено допомогу з 31.07.2022 року, що підтверджується довідкою відділу № 1 (Сколівський) Управління соціального захисту населення Стрийської РДА Львівської області від № 122 про отримання допомоги. З 01 лютого 2022 року не може гірацевлаштуватись на іншу роботу та отримувати додатковий заробіток (доходи).

На його думку вище зазначені обставини, які мають істотне значення, не дають йому змоги надавати матеріальну допомогу відповідачу на його утримання, що є підставою для припинення стягнення аліментів на колишню дружину ОСОБА_2 у відповідності до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України.

Щодо аргументів відповідача про те, що відсутність у нього стабільного заробітку не є обставиною, яка в розумінні ст. 197 Сімейного кодексу України має істотне значення і звільняє його від сплати заборгованості за аліментами, не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 477/1175/20, лише за наявності обставин, що мають істотне значення (наприклад у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо) платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Виходячи із цієї правової норми та правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 477/1175/20, тяжке матеріальне становище, яке зумовлене відсутністю у нього нерухомого майна та грошових коштів, а також надання допомоги брату, який потребує постійного стороннього догляду, що унеможливлює йому працевлаштуватись та отримувати відповідні заробітки, відноситься до обставин, які мають істотне значення і які існували на час розгляду судової справи про стягнення аліментів. Тому такі обставини є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 50 460 грн. 69 коп., згідно ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України.

Твердження відповідача про те, що у неї об`єктивно немає можливості самостійно нести витрати на своє утримання і що вона також повинна мати засоби на існування, не витримує жодної критики, оскільки заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили 21.12.2021 у справі № 453/1383/21 про розірвання шлюбу, встановлено, що з січня 2020 року він та відповідач проживаємо окремо. Тобто, після припинення фактичних шлюбних відносин та розірвання шлюбу в судовому порядку членом його сім"ї залишився його двоюрідний брат ОСОБА_7 , який є учасником бойових дій в зоні АТО, інвалідом другої групи внаслідок психічного розладу та є особою, яка потребує постійного стороннього догляду. Саме не готовність колишньої дружини ОСОБА_2 проживати разом зі ним за життєвих обставин, які склались у зв`язку із хворобою його брата, призвело до зміни нею місця свого проживання та припинення фактичних шлюбних відносин в січні 2020 року з її ініціативи.

Також, відповідач сплатила адвокату Мазур В.В. гонорар в розмірі 18 944 грн. за надання професійної правничої допомоги у справі № 453/627/20 про стягнення аліментів, що підтверджується актом виконаних робіт (надання правничої допомоги) від 12.03.2021 року, квитанцією про сплату коштів за надання правничої допомоги від 12.03.2021 року. Враховуючи те, що ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 08.02.2022 року у справі № 453/627/20 відмовлено у розподілі судових витрат на користь ОСОБА_2 , то відповідач має фінансові можливості утримувати себе. В цій ситуації цинічним є те, що кошти в сумі 18 944 грн. були втрачені нею нерозумно на свого адвоката, а не на утримання своєї малолітньої дочки.

Підсумовуючи вищевикладене, вважає, що дії ОСОБА_2 , пов`язані із стягненням з нього коштів на її утримання, є недобросовісними, які вчиняються з наміром вчинити йому шкоди, що є неприпустимо в розумінні п. 6 ч. 1 ст. З, ч. З ст. 13 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26 листопада 2019 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області відповідно до актового запису № 73.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 лютого 2020 року виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 8.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11 березня 2021 року було присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 29.05.2020 року і до досягнення дочкою повноліття. Крім цього, було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 29.05.2020 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Постановою головного державного виконавця Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шулопатою І.М. було відкрито виконавче провадження № 66625087 про примусове виконання виконавчого листа № 453/627/20, виданого 02.08.2021 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі ј частини із всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.05.2020 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно розрахунку заборгованості, проведеного 01 лютого 2022 року головним державним виконавцем Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шулопатою І.М. в межах виконавчого провадження №66625087, станом на 01 лютого 2022 року заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дружини становить 50 460 грн. 69 коп.

Вказану заборгованість позивач пояснює тим, що після припинення шлюбних відносин з відповідачкою, членом його сім`ї залишився його двоюрідний брат ОСОБА_6 , який являється учасником бойових дій, особою з інвалідністю ІІ-групи з дитинства, яка потребує постійного стороннього догляду. З 2018 року він здійснює такий догляд за двоюрідним братом та не має можливості працювати, щоб отримувати дохід. На даний час за ним не зареєстровано право власності на жодне нерухоме майно, він не перебуває на обліку Сколівської районної філії Львівського обласного центру зайнятості та не отримує грошової допомоги по безробіттю. Вважає, що вказані докази свідчить про його незадовільний як фінансовий так і майновий стан та відсутність можливості надавати колишній дружині допомогу та погасити заборгованість, утворену за наведених обставин.

Вказані обставини підтверджує наданими до позовної заяви доказами, а саме для встановлення родинних відносин з двоюрідним братом: копією свідоцтва про його народження, серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 від 24.12.1998 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_5 ; щодо незадовільного фінансового та майнового стану: Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.02.2022 року №298739163, довідкою Сколівської районної філії Львівського обласного центру зайнятості від 08.02.2022 року № 62 та копією трудової книжки, серії НОМЕР_6 від 25.05.2012 року.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Статтею 85 СК України визначено підстави припинення права дружини на утримання . Так, право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Законодавець чітко визначив підстави для звільнення від сплати аліментів.

Посилання позивача на ч.3 ст. 82 СК України, де визначено підстави припинення права одного з подружжя на утримання, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, адже не регулюють правовідносини, що виникли між сторонами по даній справі.

Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, суд виходить з положень ч.2 ст.197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що позивачем не доведено існування обставин, передбачених ч.2 ст. 197 СК України, наявність яких є можливою підставою для звільнення від заборгованості з аліментів, яка нарахована з дотриманням вимог ст.ст. 194, 195 СК України, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 180, 182, 194, 195, 197 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на колишню дружину та звільнення від сплати заборгованості за аліменти на колишню дружину відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя