Справа № 301/1698/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" серпня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала із АТ КБ «ПриватБанк» Заяву б/н від 04.02.2021 року. Відповідачка при підписанні Заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується її підписом у Заяві. Також відповідачка була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання нею Заяви, а також наказом банку про їх затвердження, що підтверджується її підписом у Заяві, де є відповідні запевнення щодо ознайомлення відповідачки та надання їй документів у письмовому вигляді.
При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними умовами є саме Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідачка. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту. Також свідченням приєднання відповідачки до угоди, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачкою картковим рахунком та використання кредитних коштів. Виконання ОСОБА_1 . Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Отже, підписанням ОСОБА_1 . Заяви б/н від 04.02.2021 року між сторонами у відповідності до ст.634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.
Відповідно до п. 2.1.1.2.1.-2.1.1.2.3., 2.1.1.2.10., 2.1.1.2.11., 2.1.1.5.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), ОСОБА_1 отримала кредит на споживчі цілі у вигляді відновлюваної кредитної лінії та зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором; за користування кредитом (за виключенням пільгового періоду) сплачувати банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту, розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у Тарифах банку та Паспорті споживчого кредиту; в разі прострочення зобов`язань за Договором сплачувати банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту; здійснювати погашення кредиту у строки та в розмірах, визначених п. 2.1.1.3.1., 2.1.1.3.2. цього Договору.
Пунктами 2.1.1.6.1., 2.1.1.8.1. Умов банку надано право в разі затримання відповідачкою сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п.2.1.1.3.1. Договору, щонайменше на один календарний місяць, вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені в повному обсязі; за несвоєчасне виконання відповідачкою будь-якого грошового зобов`язання за цим Договором нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.
В п.2.1.1.2.4. Умов передбачено, що строк кредиту - 12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування.
Пунктом 2.1.1.9.1. Умов визначено, що договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір вважається продовженим на кожні наступні 12 місяців в разі, якщо за 30 днів до дати закінчення цього Договору жодна зі сторін не заявила про намір його розірвання.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язувалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, але не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Ухвалою Іршавського районного суду від 23.06.2022 року відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду на 22.07.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Гребенюк О.С., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 37).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, поважність неявки не підтвердила, відзиву на позов, заяв про визнання позову чи розгляд справи без її участі не подала (а.с. 46, 49).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
04 лютого 2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписано Заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
У вказаній Заяві зазначено, що ОСОБА_1 , яка діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет в редації, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с.14).
Позивач посилається на те, що згідно Кредитного договору б/н від 04.02.2021 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, для чого їй було відкрито картковий рахунок та надано кредитну картку.
Проте яку саме кредитну картку отримала відповідачка у Заяві не зазначено.
Як встановлено судом, вищевказана Заява б/н від 04.02.2021 року, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір встановленого відповідачці кредитного ліміту на кредитну картку, розмір відсотків і порядок їх нарахування, порядок користування кредитними коштами.
Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» (без дати) за кредитним договором б/н із ОСОБА_1 відповідачці було надано картку «Універсальна» № НОМЕР_1 із терміном дії 12/24 (а.с.13).
Однак, дату укладення кредитного договору між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 у зазначених довідках не вказано.
Позивач у позовній заяві посилається на те, що підписанням 04.02.2021 року Заяви між сторонами відповідно до ст.634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Також до позовної заяви долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг.
Однак, наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підтверджень, що саме їх у наданій суду редакції розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву, тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами 04.02.2021 року.
Тому відсутні підстави вважати, що банком при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 були дотримані вимоги щодо повідомлення її про умови кредитування та погодження з відповідачкою саме тих умов, які позивач вважав узгодженими.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Дана сума складається з:
- заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2774,02 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема, нею погашено заборгованість на загальну суму 278,01 грн. Останнє погашення заборгованості здійснено 29.05.2021 року у сумі 50 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості за Договором (а.с. 8 на звороті) та виписки за договором за період з 04.02.2021 року по 18.02.2022 року (а.с.10).
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 2774,02 грн., суд приходить до таких висновків.
Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України . У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 01.03.2021 року по 16.02.2022 року банком застосовувалась:
- процентна ставка - 3,5%;
- процентна ставка при порушенні умов кредитування, міс. - 3,5%;
- процентна ставка на прострочений кредит, річна - 42%.
Однак матеріали справи не містять доказів ознайомлення відповідачки з такими розмірами процентних ставок.
До позовної заяви долучено підписану відповідачкою ОСОБА_1 04.02.2021 року довідку про типи кредитного продукту та умови кредитування АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 24-27), а також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с.28).
Довідку про типи кредитного продукту та умови кредитування АТ КБ «ПриватБанк», яку позивач згідно позовної заяви зазначає як копію Паспорту споживчого кредиту, суд вважає лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по наданню відповідачці інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця, а тому підписання такої довідки відповідачкою не означає укладення кредитного договору та дотримання його форми, оскільки не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» суд також вважає неналежним доказом, оскільки вказані тарифи не містять жодної інформації щодо предмета доказування у даній справі, зокрема, щодо типу кредитної картки, наданої відповідачці у межах підписаної нею Заяви від 04.02.2021 року, а містять лише виклад умов використання кожної з кредитних карток за різними типами кредитування, які обслуговуються позивачем, що зважаючи на відсутність у підписаній відповідачкою Заяві відомостей щодо типу отриманої нею картки, не має правового значення для вирішення даного спору.
Твердження позивача про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок відповідачки по сплаті відсотків за користування кредитними коштами є недоведеним.
Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, не містять підпису відповідачки, а отже, позивачем не доведено, що відповідачка підписуючи Заяву, погодилася на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідачка розуміла саме ці Умови та правила і погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.
Вказане відповідає правовим позиціям, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.09.2019 року по справі №382/1131/18 та у постанові від 23.12.2020 року по справі №191/2648/17.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При цьому згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачкою щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки 2774,02 грн. заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають.
Відзиву на позов відповідачка не подала.
Відповідно до ч.1 та ч.2 п.3 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачки в користь АТ КБ «ПриватБанк» 2481 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з мінімальної ставки судового збору) (а.с. 2).
Керуючись ст. 526, 530, 610, 629, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 16 серпня 2022 року.
Головуюча : М. О. Пітерських