Справа № 144/1768/21
Провадження № 2-о/144/2/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2022 р. смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Теплицьке відділення обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з указаною заявою.

Ухвалою судді від 14.12.2022 року заяву залишено без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

21.12.2021 року копію ухвали отримано заявником, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, яке повернулося до суду 06.01.2022 року.

Проте, у визначений в ухвалі строк, заявником недоліки заяви не усунуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, у кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Зважаючи на викладене, заявник не вжив будь-яких заходів для виконання належним чином ухвали судді про залишення заяви без руху, визначений строк для їх усунення сплив, від заявника не надійшло клопотання про його продовження, тому за вказаних обставин заяву слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Теплицьке відділення обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.В. Довгалюк