У Х В А Л А

Справа № 185/1972/22

№ 2/183/2627/22

17 травня 2022 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2022 року з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 гривень).

У поданій позовній заяві позивач вказує, що він звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову на підставі ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", посилаючись при цьому на постанову Верховного Суду у справі №643/2870/18 від 26.02.2020 року.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Так, у постанові №643/2870/18 від 26.02.2020 року на яку посилається позивач, Касаційним цивільним судом вказано, що при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає застосуванню положення частини 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

У вказаній постанові йдеться про виконавчий напис вчинений на стягнення заборгованості саме за споживчим кредитом, а тому колегія суддів застосовує в тому числі норми Закону України «Про захист прав споживачів». Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, що виконавчий напис вчинено за кредитним договором споживчого кредиту. Таким чином, Постанова ВС від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18 не є релевантною в даних обставинах.

Водночас в іншій постанові Верховного Суду від 12.08.2020 року у справі № 638/6060/18, Касаційним цивільним судом зроблено зовсім інший висновок про те, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не пов`язаний з порушенням прав споживача. Верховним судом відхилено доводи касаційної скарги з цього приводу, оскільки позивач у позовній заяві не зазначив, в чому полягає порушення прав позивача як споживача.

За таких обставин суд бере до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду яка прийнята пізніше, тобто від 12.08.2020 року у справі № 638/6060/18. Відтак посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі №643/2870/18 від 26.02.2020 року суд відхиляє.

Також слід зазначити наступне.

Із системного аналізу положень Закону України "Про захист прав споживачів" слідує, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України "Про захист прав споживачів".

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не зазначає про те, яке саме право споживача порушено у відповідності до Закону України "Про захист прав споживачів".

Суд констатує, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до приписів Закону України "Про захист прав споживачів", таким чином надавши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

Оскільки у позовній заяві позивачем не зазначено яким чином порушуються його права, як споживача, то на дані правовідносини не поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів», а отже пільг, передбачених ч.3 ст. 22 вказаного Закону позивач не має.

Відтак, поданий позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є позовом про захист прав споживачів, а тому за його подання позивач має сплатити судовий збір за загальними правилами.

Стосовно посилань позивача на наявність статусу учасника бойових дій як на підставу звільнення від сплати судового збору, суд зауважує наступне.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позивачем позовної заяви підлягає сплаті на загальних підставах. Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

Зазначений правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 (провадження № 1-128заі20)

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач зазначає, що 18 вересня 2007 року між ним та відритим акціонерним банком «Надра» укладено вказаний у виконавчому напису кредитний договір №8/2007980-К/4668-ПП. Також позивач посилається на ухвалення у 2010 році рішення про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Проте, в порушення зазначених вимог не вказує яким доказом підтверджуються зазначені обставини та не додає копію відповідних доказів до позовної заяви. Також до позовної заяви не додано клопотання про витребування вказаних доказів у випадку їх відсутності у позивача та наявності труднощів у їх отриманні.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору на суму 992,40 грн.; надання позовної заяви в новій редакції, яка містить посилання на докази, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та надання таких доказів до позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,185,260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавлюва Лариса Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 17 травня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.