Справа № 278/3715/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуванння житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані відповідачі, але не проживають у ньому. Факт реєстрації місця проживання відповідачів у згаданому житловому приміщенні перешкоджає позивачу реалізувати її право власності на будинок, яке включає в себе право розпорядження майном.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити відповідачів права користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Представник позивача подав клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника; позовні вимоги підтримав повністю; проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги визнав, у зв`язку з чим, просить стягнути половину сплаченого судового збору (а.с. 36).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином (а.с. 37, 39, 42-43).

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договорів купівлі-продажу частини житлового будинку від 28.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., зареєстрованого в реєстрі за № 939 (а.с. 5-6), та від 22.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською О. Б., зареєстрованого в реєстрі за № 263 (а.с. 7-8), ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на зазначений вище житловий будинок підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 294518304 від 13.01.2022 року (а.с. 50-51).

Зі змісту довідки № 1412/03і від 05.10.2021 року вбачається, що у громадянки ОСОБА_1 у приватній власності знаходиться будинок АДРЕСА_1 ; за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачене право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.

У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі N 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі N 753/481/15-ц (провадження N 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі N 695/2427/16-ц, (провадження N 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі N 523/12186/13-ц (провадження N 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не належать до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідачів, які не пов`язані спільним побутом з позивачем, у належному останній житловому приміщенні, має істотне значення, оскільки створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, у зв`язку з чим, дослідивши питання дотримання балансу між захистом права власності позивача та захистом права відповідача на користування будинком, а також враховуючи те, що відповідачі не є власниками спірного будинку, суд вважає за потрібне визнати останніх такими, що втратили право користування належним позивачу житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ту обставину, що позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 1816,00 грн (а.с. 12, 24), до розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, а тому з останнього на користь позивача слід стягнути 454,00 грн; з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89,141 ЦПК, ст. 391, ч. 2 ст. 406 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у сумі 908,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у сумі 454,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік