Справа № 289/1677/21
Номер провадження 2/289/47/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Мельника О.В. за участю секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., розглянувши цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на транспортний засіб та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Радомишльського району Житомирської області Сіренко Н.С. від 21.09.2021 відкрито загальне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Суддя Сіренко Н.С., на підставі рішення Вищої ради правосуддя відряджена до Балаклійського районного суду Харківської області.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, головуючим суддею у даній справі визначено Мельника О.В.

Ухвалою Радомишльського районного суду від 24.11.2020 року під головуванням судді Мельника О.В. цивільну справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

До початку проведення підготовчого судового засідання, 12.05.2022 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , через канцелярію суду надала заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Також подала письмові пояснення по зустрічному позову, в яких проти його задоволення заперечила та просить зменшити витрати на правничу правову допомогу, оскільки вони не відповідають дійсності, їх обсяг завищено та не підтверджено відповідними доказами.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - адвокат Соломонюк С.А. 12.05.2022 року, через канцелярію суду надав заяву в якій проти залишення первинного позову без розгляду не заперечує та просить залишити зустрічний позов без розгляду за відсутності предмету спору. Також просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 7089,60 грн.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе розпочати судове засідання у справі та вирішити клопотання про залишення позову без розгляду, подане позивачем та позивачем за зустрічним позовом без осіб, що приймають участь у розгляді справи, крім того, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд вважає за можливе залишити позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 без розгляду.

Щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.257 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

В своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу адвокатом Соломонюк С.А. в розмірі 6 000 грн., з у рахуванням доводів викладених у письмовому запереченні, суд виходить із наступного.

Договір про надання правничої допомоги адвокатом - підписаний сторонами Шиманською К.Л. (клієнт) та Соломонюк С.А. (адвокат) 09.09.2020 року. Пунктом 7.1. договору визначено, що він набирає чинності з моменту підписання його сторонами.

Відповідно до п.4.1. договору, сторони домовились про сплату гонорару адвокату на підставі виставлених рахунків.

ОСОБА_3 надано до суду Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу та квитанції про сплату/отримання гонорару від 06.10.2021 та 12.05.2022 на загальну суму 6000 грн..

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Соломонюка С.А. судом враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною.

З наявних матеріалів вбачається, що адвокат виконував роботу відповідно до розділу 2 договору про надання правової допомоги від 09 вересня 2020 року.

Вказані витрати відповідають умовам договору про надання правової допомоги адвокатом, підтверджуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи надані суду докази, що свідчать про витрати Відповідачем ОСОБА_3 на правничу допомогу, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Так, до стягнення підлягає сума судових витрат в розмірі 2000,00 гривень. Дані витрати підтверджуються доказами і є обґрунтованими, реальними та необхідними.

Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Враховуючи, що по справі позивач ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 сплатили судовий збір в розмірі по 1089,60 грн. кожна, витрати по його сплаті стягненню з іншої сторони по справі не підлягають, у зв`язку із їх взаємозаліком.

Керуючись ст. ст. 142, 257, 260, 353-355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на транспортний засіб - залишити без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. В. Мельник