Провадження № 2/127/4353/21
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 січня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» грошові кошти в сумі 6 356 грн. 13 коп., як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в :

ТОВ «СВП ПЛЮС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 працевлаштований у ТОВ «СВП ПЛЮС» на посаду заступника начальника роздрібної торгівлі з 02.02.2018 р. на підставі наказу.

ОСОБА_1 . Наказом № 50 та договором про повну матеріальну відповідальність взяв на себе зобов`язання з повної матеріальної відповідальності ввіреного особі майна.

Посадовою інструкцією, а саме п. 3 розділу IV визначено, що посадовими порушеннями працівника вважається використання свого службового становища з метою примусу підлеглих до виконання власних доручень або вчинення дії, які не відносяться до діяльності Підприємства, з метою наживи, використання товарно-матеріальних цінностей Підприємства у власних цілях.

07.09.2018 р. в ході проведення інвентаризації наявних товарно-матеріальних цінностей у магазині «ТТТ», що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51 та належить ТОВ «СВП ПЛЮС», було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей, а саме - ноутбуку Lenovo IdeaPad 320-15ІАР (80XR00SARA) Denim Blue код IMEI 96, вартістю 6 916,67 грн. (без пдв).

Керуючий магазину ОСОБА_2 , надав службову розписку з приводу недостачі, у якій пояснив, що ноутбук був виданий останнім ОСОБА_1 за його ж вказівкою.

ОСОБА_1 з 03.09.2018 р. не здійснював трудові обов`язки, на зв`язок не виходив, не відповідав на телефонні дзвінки. Пояснень щодо факту недостачі не надав.

11.09.2018 р. до виконуючої обов`язки керівника роздрібної мережі ОСОБА_3 по телефону звернувся працівник органів національної поліції, який повідомив що ноутбук Lenovo IdeaPad 320-15ІАР (80XR00SARA) Denim Blue код IMEI НОМЕР_1 був виявлений в одному з місцевих ломбардів.

Вчиненням зазначеного правопорушення ОСОБА_1 завдав шкоду ТОВ «СВП ПЛЮС» у розмірі вартості ноутбуку Lenovo IdeaPad 320-15ІАР (80XR00SARA) Denim Blue код IMEI 96, що складає 6 916,67 грн. (без пдв).

Шкода, завдана діями засудженого останнім не відшкодовувалась, а тому позивач на момент подання позову має майнову вимогу до відповідача.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2021 р. у справі № 127/7067/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, та судом встановлено:

ОСОБА_1 з 02.02.2018 на підставі наказу № 106/К від 01.02.2018 був працевлаштований у ТОВ «СВП ПЛЮС» (магазин «ТТТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51) на посаду заступника начальника відділу роздрібної торгівлі.

Будучи, відповідно до інструкції заступника начальника відділу роздрібної торгівлі посадовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, тобто являючись службовою особою, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, яке належить ТОВ «СВП ПЛЮС», шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_1 24.07.2018 в період часу з 17:51 год. до 17:58 год., перебуваючи в приміщенні магазину «ТТТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51, за своєю власною вказівкою отримав від керуючого магазином для тимчасового користування ноутбук Lenovo серії «IdeaPad» моделі «320-151 АР» модифікації «80XR00SARA» кольору «denim blue».

В подальшому ОСОБА_1 , завершуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 26.07.2018 в денну пору доби, точний час не встановлено, розпорядився на власний розсуд вищевказаним ноутбуком, а саме - передав його під заставу до ломбарду ПТ «Ломбард Приват», що за адресою: вул. Юрія Клена, 28, в м. Вінниця.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 спричинив ТОВ «СВП ПЛЮС» матеріальної шкоди, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 6005/18-21 від 15.11.2018 на суму 6356,13 грн., про що зазначено у вироку.

Вказані вище обставини встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а тому, факт вчинення особою діяння за ч. 2 ст. 191 КК України по відношенню до потерпілого - ТОВ «СВП ПЛЮС» - доказуванню не підлягає.

З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2021 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року, визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Призначено ОСОБА_1 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків щодо управління та розпорядження товарно-матеріальними цінностями строком на 2 (два) роки. Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення вироку до виконання (а.с. 79-80).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, змінено в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, незастосування закону, який підлягав застосуванню. Резолютивну частину вироку доповнено вказівкою про призначення ОСОБА_1 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2018, більш суворим покаранням, призначеного даним вироком, у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків щодо управління та розпорядження товарно-матеріальними цінностями строком на 2 (два) роки. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2018. В решті вирок залишено без змін (а.с. 8-13).

Зазначеним вище вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 з 02.02.2018 на підставі наказу № 106/К від 01.02.2018 був працевлаштований у ТОВ «СВП ПЛЮС» (магазин «ТТТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51) на посаду заступника начальника відділу роздрібної торгівлі. Будучи, відповідно до інструкції заступника начальника відділу роздрібної торгівлі посадовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, тобто являючись службовою особою, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, яке належить ТОВ «СВП ПЛЮС», шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_1 24.07.2018 в період часу з 17:51 год. до 17:58 год., перебуваючи в приміщенні магазину «ТТТ», що за адресою: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 51, за своєю власною вказівкою отримав від керуючого магазином ОСОБА_2 для тимчасового користування ноутбук Lenovo серії «IdeaPad» моделі «320-151 АР» модифікації «80XR00SARA» кольору «denim blue» код IMEI НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_1 , завершуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 26.07.2018 в денну пору доби, точний час не встановлено, розпорядився на власний розсуд вищевказаним ноутбуком, а саме - передав його під заставу до ломбарду ПТ «Ломбард Приват», що за адресою: вул. Юрія Клена, 28, в м. Вінниця. Своїми умисними діями ОСОБА_1 спричинив ТОВ «СВП ПЛЮС» матеріальної шкоди, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 6005/18-21 від 15.11.2018 на суму 6356,13 грн.

Разом з тим, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У даному кримінальному провадженні позивача ТОВ «СВП ПЛЮС» визнано потерпілою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у розмірі 6 356 грн. 13 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду із даною позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1177 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-89, 141, 178, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» грошові кошти в сумі 6 356 (шість тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 13 коп., як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС», м. Київ, вул. Автозаводська, 18, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 10 січня 2022 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК