Номер провадження 2/521/52/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2022 р. Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.

при секретарі Негара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про припинення права на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації, визнання права власності на ј частку квартири та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод в здійсненні права власності та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

06.11.2017 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій він просив суд ухвалити рішення, яким припинити право власності ОСОБА_2 на ј частину квартири АДРЕСА_3 , виплатити ОСОБА_2 з депозитного рахунку суду попередньо внесену вартість ј зазначеної квартири та визнати за позивачем право власності на ј частку у зазначеній квартирі, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

До спільного розгляду з первісною позовною заявою прийнято зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, вселення у зазначену квартиру.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки на адресу його проживання, повідомлену ним суду ( АДРЕСА_1 ), клопотань про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Згідно рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення повістку про виклик повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Позивач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним позовної заяви, користуючись засобами поштового зв`язку, офіційним вебсайтом судової влади України, однак наданими йому процесуальними правами не скористався. Сам лише факт неотримання позивачем кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою, зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Судом вживалися заходи для повідомлення ОСОБА_1 шляхом направлення його представникові адвокату Наседкіну О.І. повістки про виклик у судове засідання. Однак, листом від 11.02.2022 р. ОСОБА_3 повідомив, що дія договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та АБ «Віталія Досковського», від імені якого йому доручено здійснення паредставництво інтересів ОСОБА_1 , припинена.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи про відоме йому провадження, однак, зловживаючи своїми процесуальними правами, починаючи з 09.02.2022 р. у призначені судові засідання не з`явився та не виконав обов`язку щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Отже, повістка ОСОБА_1 вважається доставленою, а ОСОБА_1 є таким, який про дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що на теперішній час рішення Одеського апеляційного суду від 03.09.2021 р. у справі №521/3724/18 виконано, а саме зареєстровано право власності ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_3 . Крім того, шляхом звернення до правоохоронних органів виселено осіб, які проживали у спірній квартирі. ОСОБА_2 змінила замки на дверях та фактично вселилася у квартиру, контролює її та проживає в спірній квартирі.

У зв`язку з зазначеним, за власною ініціативою, суд закриває провадження у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , виходячи з наступних фактичних та правових підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду за зустрічним позовом є усунення перешкод в здійсненні права власності ОСОБА_2 та вселення у квартиру АДРЕСА_3 .

При цьому, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2019 року у справі № 521/3724/18 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кривицький О.В., ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним і витребування майна з чужого незаконного володіння у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, вирішено питання про судові витрати.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4 , визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 22 червня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицьким О. В. щодо ѕ частини квартири АДРЕСА_3 , витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 3/4 частини квартири АДРЕСА_3 , що в цілому складається з двох кімнат житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 47,2 кв. м., вирішено питання про судові витрати, у задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 повідомила суд, що вищевказана постанова Одеського апеляційного суду від 03 вересня 2021 р. фактично виконана, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 290699711 від 16.12.2021 р., де власником ѕ частки у спірній квартирі на підставі постанови суду у справі № 521/3724/18 від 03.09.2021 р. є ОСОБА_4 . Крім того, після звернення до правоохоронних органів ОСОБА_2 виселено осіб, які проживали у спірній квартирі, ОСОБА_2 змінила замки на дверях та фактично вселилася у квартиру.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зазначені правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 та від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо відсутності спору про право, а отже і предмета спору за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , оскільки позовні вимоги, що є предметом судового розгляду за зустрічною позовною заявою є фактично виконаними, а тому між сторонами не залишилося неврегульованих питань щодо усунення ОСОБА_1 ОСОБА_2 перешкод в здійсненні права власності та вселення у квартиру АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.2, 259-260 ЦПК України, -

С У Д

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод в здійсненні права власності та вселення, - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали, тобто з 10 травня 2022 року.

С У Д Д Я: