Справа № 606/834/22 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2022 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , також просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,3100 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області, і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року, кадастровий номер :02:001:0094, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на земельну ділянку розміром 0,2100 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року, кадастровий номер :03:001:0119, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на земельну ділянку розміром 0,2900 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області, і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року, кадастровий номер :02:001:0093, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 27.10.1989 року, виданого Соколівською сільською радою народних депутатів Тернопільської області Української РСР, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору, що складається з 2 членів, головою якого була ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки виданої Золотниківською сільською радою № 31 від 12.02.2020 року станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , 1953 року народження.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 368 від 16.11.2020 року ОСОБА_1 , про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, який складається з 2 х членів головою якого була ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.04.2010 року ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 13.

Відповідно до довідки виданої Золотниківською сільською радою №633 від 28.12.2020 року про те, що на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею проживали і були зареєстровані в житловому будинку в АДРЕСА_1 син- ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , невістка - ОСОБА_4 , 1954 року народження.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , яку прийняв її син ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 склав заповіт яким заповів все своє майно ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки виданої Золотниківською сільською радою № 124 від 28.07.2020 року про те, що на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним проживала в житловому будинку в АДРЕСА_1 дружина - ОСОБА_4 , 1954 року народження.

10 липня 2020 року у спадковій справі №73/2020 до приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. звернулась із заявою ОСОБА_4 . У заяві дружина покійного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживав в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи значення своїх дій та можливість керувати ними, розуміючи обставини та керуючись справжньою волею відмовилась від прийняття спадщини, як за заповітом, так і за законом, в тому числі від обов`язкової частки у спадщині. Також у своїй заяві ОСОБА_4 , зазначила що не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 15 липня 2020 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 .

Постановою виданою приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. від 28.12.2020 року за №289/02-31, було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що домоволодіння належало колгоспному двору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

20.08.2008 року ОСОБА_2 на підставі рішення ІХ сесії ХХІІ скликання Соколівської сільської ради народних депутатів від 18.03.1997 року № 34 видано Державний акт на право приватної власності на землю, серія І-ТР № 031737, на земельну ділянку площею 0,3100 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області, для ведення особистого селянського господарства, на земельну ділянку розміром 0,2100 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на земельну ділянку розміром 0,2900 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області для ведення особистого селянського господарства.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,3100 га, яка розташована на території с. Сокільники, Теребовлянського району, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,2900 га, яка розташована на території с. Сокільники, Теребовлянського району, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,2100 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнавши право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку розміром 0,3100 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області, для ведення особистого селянського господарства, (кадастровий номер :02:001:0094), і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року.

Визнавши право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку розміром 0,2100 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :03:001:0119), і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року

Визнавши право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку розміром 0,2900 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області, для ведення особистого селянського господарства, (кадастровий номер :02:001:0093), і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку розміром 0,3100 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області, для ведення особистого селянського господарства, (кадастровий номер :02:001:0094), і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку розміром 0,2100 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :03:001:0119), і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку розміром 0,2900 га, яка розташована на території с. Сокільники, Тернопільського району Тернопільської області, для ведення особистого селянського господарства, (кадастровий номер :02:001:0093), і яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 031737, від 26.06.2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук