Справа № 569/1229/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивача - адвоката Шпатусько Р.В.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Кеда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь борг в сумі 67916,16 грн.

Свої вимоги обґрунтувала наступними доводами.

08 серпня 2015 року в м. Рівне між нею та ОСОБА_1 було укладена договір позики відповідно до якого ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_2 строком до 20 вересня 2015 року грошові кошти в сумі 50 270,00 гривень 00 копійок , що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладеного договору, та зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 50 270,00 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів, терміном до 20 вересня 2015 року.

Факт укладення договору позики між нею та відповідачем стверджується Договором позики. Даний договір підписаний власноруч нею та відповідачем ОСОБА_1 , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Киселюк О.В. Рівненського міського нотаріального округу.

Сума боргу яка підлягає стягненню з відповідача складає 2 200,00 доларів США 00 центів х 28,844 (курс долара США на 23.01.2018 рік згідно НБУ) = 63456,80 грн.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Повернення позики мало відбутися 20 вересня 2015 року.

Сума відсотків за договором позики відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК за період з 21 вересня 2015 року по 23 січня 2018 року складає:

63456,80 (сума позики ) х 3% х 855 днів (за період з 21.09.2015 року по 23.02.2018 року) : 365 днів : 100 = 4 459 грн 36 коп. (чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять грн. тридцять шість коп.).

Загальна сума коштів, що підлягає стягненню з відповідача з урахуванням боргу(63456,80 гривень), 3%-х відсотків за користування чужими коштами (4 459,36) станом на 23 січня 2018 року становить - 63456,80 + 4 459,36 = 67916,16 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістнадцять грн. шістнадцять коп.).

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Шпатусько Р.В., який діє згідно ордеру Серія ВК № 1028080 від 28.09.2021р., підтримав позов у межах його доводів та просив задовольнити повністю.

Позивачка ОСОБА_2 на виклики суду у судові засідання не з`являлася. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність позивачки за участі її представника адвоката Шпатусько Р.В.

Відповідач ОСОБА_1 у поданому до суду відзиві зазначив, що позов не визнає та просив відмовити у його задоволенні.

Свою правову позицію обґрунтував наступними доводами.

Зазначив, що дійсно між ним та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір позики.

Вказав, що вів повернув ОСОБА_2 суму позики готівкою згідно Договору позики від 08.08.2015 року у розмірі 2200,00 (дві тисячі двісті) доларів США 00 центам у строки, передбачені договором позики, що неодноразово усно підтверджувалося самою ОСОБА_2 , в тому числі при свідках та на відеокамеру.

На виконання п. 6 вище вказаного Договору позики від 08.08.2015 року у момент повернення грошових коштів ОСОБА_2 передала йому оригінал свого примірника договору позики від 08.08.2015 року.

Вважає, що позивач не надала до позовної заяви копію з оригіналу договору позики від 08.08.2015 року, а лише копію з дубліката, оскільки оригінал договору позики від 08.08.2015 року вона передала йому на виконання п. 6 цього ж Договору позики від 08.08.2015 року. Вказана обставина також свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Крім того, такі дії ОСОБА_2 спрямовані лише на ухилення від виконання зобов`язань за іншим Договором позики, укладеним між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) 05.09.2016 року, посвідченого Чубаєм О.С., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №798.

Відповідно до вказаного Договору позики від 05.09.2016 року вже ОСОБА_2 позичила у нього 4585,00 доларів США 00 центів з терміном повернення до 05 вересня 2017 року включно.

Проте свої зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики від 05.09.2016 року не виконувала та не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Таким чином, пред`явивши до нього позов за Договором позики від 08.08.2015 року про стягнення з нього неіснуючого боргу, ОСОБА_2 намагається зменшити суму заборгованості перед ним та уникнути таким чином відповідальності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав відзив, позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що позивачка у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 30.10.2015р. у будинку позивачки повернула йому оригінал Договору позики на якому написала, що отримала кошти.

Представник відповідача адвокат Кеда Р.І. , який діє згідно ордеру серія РН-409 № 091 від 10.12.2020р., дав аналогічні пояснення, просив відмовити у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Ухвалою Рівненського міського суду від 05.02.2018р. головуючою суддею Смолій Л.Д. прийнято позовну заяву ОСОБА_2 .. Призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського міського суду Рівненської області № 149 від 24.09.2020 року, було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку. Ухвалою Рівненського міського суду від 06.10.2020р. справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики, прийнята до провадження під головуванням судді Панас О.В. .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 відмовився від заявленого клопотання щодо допиту у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.08.2015р. було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Рівненськго міського нотаріального округу Кислюк О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 1789, згідно якого ОСОБА_2 (позикодавець) позичила ОСОБА_1 (позичальник)грошові кошти в сумі 50 270,00 гривень 00 копійок , що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладеного договору, та зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 50 270,00 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів, терміном до 20 вересня 2015 року (п.1. Договору).

Відповідно до п.4 Договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики вказану у п.1 даного договору.

Окрім того, зазначений Договір містить наступне:

Згідно п.6 Договору зазначено - У випадку повернення Позичальником готівкою суми позики, визначеної у п.1 цього договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику примірник даного договору.

Згідно П.7 - Нотаріусом роз`яснено Сторонам положення чинного законодавства щодо порядку укладання договорів позики, підстав та наслідків визнання їх недійсними , зміст ст.ст. 203, 545, 625, 1046-1053 Цивільного кодексу України.

Згідно п.8 Договір складено в двох примірниках, один з яких зберігається у справах приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., а другий видається Позикодавцю, який зобов`язується передати його Позичальнику після повного виконання Позичальником зобов`язань за цим договором.

Договір містить підписи сторін.

Отже, істотні умови договору приватним нотаріусом були роз`яснені сторонам. До відома сторін було доведено наслідки та порядок виконання умов договору. Зокрема, покладення на позивачку обов`язку повернення боржнику примірника Договору, що у свою чергу зобов`язує її зберігати його до повного виконання умов Договору.

Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржнику. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці , яку він видає.

На підтвердження своїх доводів, позивачка подала до суду ксерокопію нотаріально посвідченого договору позики з засвідчувальним написом вірності копії приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3 від 16.01.2018р. Зазначена копія викликала сумнів у відповідача щодо посвідчення її з оригіналу станом на 16.01.2018р., оскільки пояснив, що у жовтні 2015 він борг повернув, а позивачка повернула йому оригінал договору позики, який він не зберіг. Просив зобов`язати позивачку надати оригінал договору позики, так як станом на 16.01.2018р. оригінал договору був у нього, тому з нього не могли посвідчити копію.

Відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПК, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу , такий доказ не береться до уваги.

Оригінал Договору позики позивачки до суду не подала ні при пред`явленні позову, ні під час дослідження письмових доказів, ні на вимогу відповідача та суду.

За наведених обставин, суд не приймає як належний доказ - ксерокопію Договору позики від 07.08.2015 р.

Також судом були досліджені надані відповідачем письмові докази на підтвердження своїх доводів.

Зокрема , судом оглянуті договір позики, посвідчений 05.09.2016р. приватним нотаріусом Рівненського мського нотаріального округу Чубаєм О.С., зареєстрованого у реєстрі за № 798, згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 122099 (сто двадцять дві тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 00 коп., що є еквівалентом 4585 доларів США.

З оглянутих судом розписок вбачається, що 17.10.2015р. ОСОБА_1 брав у борг 1700 доларів США у ОСОБА_7 , та 17.10.2015р. взяв у борг 500 доларів США у ОСОБА_3 .

З оглянутої судом на флешці відеозапису спілкування відповідача з ОСОБА_2 , остання на вимогу ОСОБА_1 повернути йому борг, оскільки прострочення виконання умов договору потягне за собою стягнення процентів за користування коштами, вказала, що при поверненні їй 2200 доларів США у жовтні, вона не брала з нього процентів за прострочення виконання договору.

Зазначена сума у розмірі 2200 доларів США узгоджується з сумою позики за спірними правовідносинами, озвучена позивачкою та узгоджується з строком повернення боргу, на який вказав відповідач.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх вимог позивачкою суду не було надано, а судом таких доказів встановлено не було.

Таким чином, оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення виготовлене - 12.05.2022 року.

Суддя О.В.Панас