Справа №932/7170/21
Провадження №2/932/4114/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«01» лютого 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд визначити їй, додатковий строк 3 (три) місяці для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк Донецької області, який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки у м. Донецьк, що входить до переліку окупованих населених пунктів. На той час пункти перетині кордону були закриті через впроваджені карантинні обмеження, а тому отримати свідоцтво про смерть належного зразка на той момент було не можливо. Лише у лютому 2021 року онука померлої змогла отримати документи від матері та звернутися до суду для встановлення факту смерті бабусі на окупованій території. 26 лютого 2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалене відповідне рішення та встановлений факт смерті, на підставі такого рішення 17 березня 2021 року отримано свідоцтво про смерть відповідного зразка. В свою чергу позивачка повернувшись до м. Дніпро звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Меньшикової К.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка складалась з недоотриманої пенсії за період з червня 2018 року по червень 2020 року. Разом з тим ,постановою від 12.05.2021 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на звернення із заявою.

Представник позивача належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно якої позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення справи розглядом до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №430 від 13.02.1963 року. Згідно із вказаним свідоцтвом про народження батьками позивачки є: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

24 квітня 1982 року ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюбу НОМЕР_1 , актовий запис №351.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в м.Донецьк, Донецької області, яке входить до переліку населених пунктів, яке є окуповані та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2021 року №202/1258/21 був встановлений факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк Донецької області.

На підставі вказаного рішення Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , актовий запис №383 від 17.03.2021 року.

12 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Меньшикової К.О. із заявою про рийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та була відкрита спадкова справа №24/2021, номер у спадковому реєстрі 67623648. Яка складалась з недоотриманої пенсії за період з червня 2018 року по червень 2020 року, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 13.05.2021 року.

Постановою від 12.05.2021 року нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із про пропуском 6-ти місячного строку.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, не подала.

Як описано вище, строк для прийняття спадщини позивачем пропущений через те, що вона проживала у м. Донецьку, яке входить до переліку населених пунктів, яке є окуповані та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на той час пункти перетину були закриті через карантинні обмеження, пов`язанні з Ковід-19, тому вона не мала можливості приїхати на підконтрольну Україні територію та отримати належне свідоцтво про смерть матері. До того ж сама позивачка хворіла на Ковід- 19.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, перебування спадкоємця на непідконтрольній території у період карантинних обмежень,що передбачали заборону перетину кордону є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17, від 17.10.2018 року у справі № 681/203/17-ц.

З вказаними висновками також погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі N 484/3221/17, від 17.10.2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 10 січня 2019 року у справі N 263/1221/17, від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, від 25.03.2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 21.09.2020 року у справі N 130/2517/18.

Доводи позивача про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 , суд вважає такими, які заслуговують на увагу, причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що могли перешкодити їй своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає необхідним надати строк для подання заяви про прийняття спадщини на три місяці з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи саме такий термін достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання ОСОБА_1 судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 18,76, 81, 89, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_3 , додатковий строк 3 (три) місяці для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області, який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено та підписано 01 лютого 2022 року.

Суддя В.І.Цитульський