Справа № 603/534/21
Провадження № 2/603/19/2022

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
представника відповідача Фецак І. М.,
розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гнатишин Віри Володимирівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Коропецької селищної ради Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління Держпраці у Тернопільській області, Тернопільська обласна організація профспілки працівників освіти і науки України, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа № 603/534/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Коропецької селищної ради Тернопільської області (далі Відділ ОКМС) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.04.2022 року позов задоволено частково. Із відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто 978,64 грн судового збору.
Позивач у позові зазначила, що документальне підтвердження судових витрат буде надано суду згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, зокрема не пізніше п`яти днів після розгляду справи по суті.
До відповіді на відзив представник позивача долучила на підтвердження витрат на правничу допомогу Договір про представництво інтересів та надання професійної правничої допомоги від 06.09.2021 року № 20, розмір яких згідно з вказаним договором становить 10 969 грн, а також акт виконаних робіт у справі, квитанцію до прибуткового касового ордера №4 від 22.09.2021 року на суму 5000 грн.
Позивач під час судового розгляду, а саме до закінчення судових дебатів, заявила про те, що інші докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після розгляду справи по суті.
02.05.2022 року адвокат Гнатишин В. В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Відділу ОКМС на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 18 259 грн. На підтвердження понесених витрат долучила відповідні документи.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача подала клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримують у повному обсязі та просять суд її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви, посилаючись на те, що рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.04.2022 року у справі № 603/534/21 з Відділу ОКМС на користь ОСОБА_1 стягнуто велику суму коштів, якої у місцевому бюджеті немає. Таке рішення, а також можливе задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнення додаткових коштів вважає непосильним для місцевого бюджету. Окрім того, представник відповідача зазначила, що кошти на професійну правничу допомогу позивачка отримала із бюджету первинної профспілкової організації.
Судом встановлено таке.
При зверненні до суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гнатишин В. В. (ордер серії ВО № 1023950 від 06.09.2021 року), зазначила, що нею було понесено витрати на правову допомогу відповідно до Договору про представництво інтересів та надання професійної правничої допомоги від 06.09.2021 року № 20, розмір яких згідно з вказаним договором становить 10 969 грн.
Позивач під час судового розгляду, а саме до закінчення судових дебатів, заявила про те, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після розгляду справи по суті.
02.05.2022 року адвокат Гнатишин В. В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження понесених витрат долучила: додаток до Договору про представництво інтересів та надання професійної правничої допомоги від 06.09.2021 року № 20, акт виконаних робіт у справі ОСОБА_1 від 26.04.2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 14.04.2022 року № 4 та від 26.04.2022 року № 6 про оплату витрат на правову допомогу у розмірі 5969 грн та 7290 грн відповідно.
Згідно Договору про представництво інтересів та надання професійної правничої допомоги від 06.09.2021 року № 20, укладеного між адвокатом Гнатишин В. В. та Лукасевич В. М., предметом зазначеного договору є надання адвокатом правової допомоги у справі про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Відповідно до п. 3.1 Договору від 06.09.2021 року № 20 отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Вартість послуг адвоката згідно вказаного договору становить 10 969 грн.
Як вбачається із даних акта виконаних робіт у справі ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди від 22.09.2021, позивачці надано такі послуги: усна консультація (безкоштовно); попередній правовий аналіз документів (1 год, вартість 681 грн); написання позовної заяви, подання позову до суду (8 год, вартість 7264 грн); участь у судовому засіданні (прогнозована кількість 3, вартість 2724 грн); друк та копії (150 арк., вартість 300 грн). Всього до оплати 10 969 грн.
Позивачкою частково сплачено вартість наданої правової допомоги у розмірі 5000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордера № 4 від 22.09.2021 року.
26.04.2022 року у додатку до Договору про надання правової допомоги від 06.09.2021 року № 20 ОСОБА_1 та адвокат Гнатишин В. В. погодили виплату додаткової фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги, вказаної у п. 3.8 Договору, у розмірі 7290 грн.
Як вбачається із даних акта виконаних робіт у справі ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди від 26.04.2022 року, позивачці надано такі послуги: написання відповіді на відзив (2 год, вартість 1816); клопотання про витребування доказів (1 год, вартість 908 грн); клопотання в порядку ст. 43 КЗпП України (1 година, вартість 908 грн); адвокатські запити від 03.10.2021, 18.10.2021, 15.11.2021 року (45 хв, вартість 681 грн); участь в судових засіданнях від 19.10.2021, 04.11.2021, 18.11.2021 року (вартість визначена у попередньому акті) та судових засіданнях від 17.01.2022, 23.02.2022, 14.04.2022 року (вартість 2977,2 грн). Всього до оплати 7290 грн.
ОСОБА_1 сплачено вартість наданої правової допомоги у розмірі 13 259 грн, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 4 від 14.04.2022 року на суму 5969 грн та № 6 від 26.04.2022 року на суму 7290 грн.
Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши та оцінивши долучені до неї матеріали, приходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно доч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з п. 4, 9, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Як вбачається зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, в якій, зокрема, наголошено, що:
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;
- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що представником відповідача не заявлено клопотання щодо неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд не вбачає підстав для зменшення розміру відповідних витрат на професійну правничу допомогу чи для відмови у задоволенні відповідної заяви представника позивачки. Також суд відкидає доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 кошти на професійну правничу допомогу позивачка отримала із бюджету профспілкової організації, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду надано не було.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підтверджуються доказами надання адвокатом правничих послуг у справі, заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критеріям реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, та підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимогу сумі 9839,78 грн, з яких: 9129,5 грн за позовні вимоги, що стосуються поновлення на роботі, та 710,28 грн за частково задоволену позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гнатишин Віри Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Коропецької селищної ради Тернопільської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9839 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Головуюча суддя Ю. Г. Гудкова
Суддя: Ю. Г. Гудкова