Справа № 456/5820/21
Провадження № 2/456/342/2022
РІШЕННЯ

іменем України

04 травня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (чотири тисячі) гривень на її утримання до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, що був зареєстрований у Воля-Задеревацькій сільській раді Стрийського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 1. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За період спільного проживання відповідач не займався вихованням дітей, не брав участі у веденні домашнього господарства, а останнім часом, в стані алкогольного сп`яніння словесно ображував і принижував її. Все це бачили діти, а тому вона була змушена разом з дітьми піти жити окремо. З листопада 2021 року відповідач проживає за своїм місцем реєстрації, а вона з дітьми проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною сином Нестором, ІНФОРМАЦІЯ_5 і весь тягар обов`язку по утриманні дітей лежить виключно на ній та її батьках. Відповідач працює офіційно в ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар», має достатній рівень доходів для сплати аліментів, однак, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Оскільки, такий рівень вона одна не в змозі забезпечити, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також матеріальне становище відповідача вважає, що батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки працює в ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар та має постійний та високий дохід. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Також відповідач ухиляється від її утримання, як матері дитини, чим порушує її права, визначені ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позиція відповідача: 11.01.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.24-29), в якому відповідач просить позов про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення повноліття та дружини до досягнення дитиною 3-річного віку задоволити частково та стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини від доходу щомісячно на двох дітей, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті позовних вимог позивача просить відмовити. Зокрема, вказує на те, що факти, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, а саме: що за період спільного проживання він не займався вихованням дітей; не брав участі у веденні домашнього господарства; що останнім часом в стані алкогольного сп`яніння словесно ображав і принижував позивачку, в присутності дітей, тому позивачка була змушена разом з дітьми піти жити окремо до своїх батьків; що весь тягар обов`язку по утриманню дітей лежить виключно на ній та її батьках; що він офіційно працює та має достатній рівень доходів для сплати аліментів на утримання дітей та утримання позивачки, тому позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення повноліття та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Твердження позивача, що він, начебто, матеріально сім`ю не забезпечує та не надає кошти на утримання дітей не знаходять свого підтвердження. Він як батько старається забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, оскільки це його рідні діти, яких він любить, матеріально допомагає і буде допомагати незалежно від того, яким буде рішення суду. Сім`ю він матеріально забезпечував і ніколи не відмовляв дружині у наданні коштів для її особистих потреб та потреб сім`ї, вона мала доступ до його банківської картки, на яку нараховувалась заробітна плата, а залишаючи їхній будинок, забрала всі його заощадження, які він збирав на автомобіль для сім`ї. Щодо твердження позивача про те, що він офіційно працює та має достатній рівень доходів для сплати аліментів на утримання дітей та позивача, зазначає, що з 24.11.2021 він офіційно не працевлаштований, про що свідчить і запис в трудовій книжці і постійного заробітку не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, а його, вкрай малого та нерегулярного заробітку, при сплаті в такому розмірі аліментів, як просить позивач на її утримання, не вистачатиме на придбання їжі та предметів першої необхідності, а тому враховуючи вище викладене, сплачувати аліменти в сумі, яку просить позивачка він не має змоги. Вимога позивачки про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) не підлягає до задоволення, оскільки в них двоє дітей, а відповідно до норм закону стягнення на двох дітей проводиться у розмірі 1/3 частки від усіх доходів. Позивачка вказує, що з листопада місяця 2021 року вона з дітьми проживає у своїх батьків, однак це теж не відповідає дійсності, оскільки позивачка не проживає у батьків і місце перебування її та їхніх дітей йому не відоме, через, що він позбавлений можливості спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні. Що стосується того, що він начебто пасивний до виховання дітей, не приймає участі у ведені господарства, то це теж не відповідає дійсності. Він завжди матеріально утримував дружину та дітей по мірі своїх фінансових можливостей, утримував житло, в якому вони проживали, оплачував комунальні послуги, тобто все ж таки, він займався веденням домашнього господарства. Позивачка у позовній заяві вказує, що він офіційно працевлаштований і може сплачувати аліменти, однак вона знає, що він подав заяву про звільнення з роботи, а отже позивачка надала суду неправдиву інформацію. Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, то він звертає увагу на те, що відповідно до ст. 7 Закону про держбюджет на 2021 рік розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць складає з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні. Розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відтак, 50% мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від 1 грудня 2021 року наступний: для дітей віком до 6 років - 1 050 грн; прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. Крім цього звертає увагу суду на те, що обов`язок по утриманні дитини покладається не тільки на батька, а і на матір, як це вказано в СК України. Він від матеріальної допомоги дітям та від свого обов`язку як батько, не ухиляється, і докладе всіх зусиль для того, щоб забезпечити своїм дітям належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, однак прагне, щоб все ж таки при вирішенні даного спору, судом була також взята до ваги його думка при прийнятті рішення, оскільки він вважає, що на сьогоднішній день знаходиться також в важкому матеріальному становищі, не має регулярного доходу, щоб сплачувати розмір аліментів на утримання позивачки, який та зазначила в позові. Також звертає увагу суду на те, що позивачка не надала суду жодних доказів того, які доходи має, чи дійсно позивачка перебуває у декретній відпустці, якщо і перебуває, то які виплати отримала (лікарняні дородові та післяродові), а також які виплати отримує на даний час і в якому розмірі, оскільки позивачка офіційно працевлаштована в Стрийській регіональній філії Львівської залізниці на посаді інженера технічного відділу та отримувала високу заробітну плату.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак 03.05.2022 подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує повністю і просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Андрейків Ю.Я. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не подав.

Представник відповідача адвокат Ільницький Я.І. в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що позивач погоджується сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів свого заробітку, а позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини заперечив, просить в цій частині позову відмовити та врахувати, що відповідач на даний час не працює, однак не відмовляється матеріально забезпечувати своїх дітей. Крім цього, вказав, що якщо суд дійде висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів на дружину, відповідач не оскаржуватиме таке рішення в апеляційному порядку.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 10.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Воля-Задеревацькою сільською радою Стрийського району Львівської області 12 лютого 2015 року, вбачається, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 12 лютого 2015 року, актовий запис № 1, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_7 », дружини « ОСОБА_7 » /а.с.5/.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10 липня 2021 року Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 /а.с.6/.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 02 серпня 2016 року Лисовицькою сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 /а.с.7/.

Відповідно до довідки ВК Моршинської міської ради від 19.11.2021 №1181, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дійсно зареєстрована і проживає в АДРЕСА_2 і склад її сім`ї: ОСОБА_3 чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 син, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 син, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 10/.

З копії трудової книжки НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_3 24.11.2021 звільнений з роботи за згодою сторін, згідно з п.1 ст. 36 КЗпП України /а.с.30/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до правових висновків викладених у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Суд звертає увагу, що у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При цьому, суд при прийнятті рішення враховує прожитковий мінімум та кошти, що необхідні на життєві потреби особи.

Слід зазначити, що аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Суд при прийнятті рішення в кожному конкретному випадку має виходити із матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейне становище платника, а саме наявність у нього інших осіб, яких він за законом повинен утримувати (дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина). Суд також враховує інші обставини, що мають істотне значення. Це можуть бути будь-які обставини, що стосуються справи, мають майновий аспект свого прояву і тим або іншим способом впливають на матеріальне становище сторін. До них можна віднести стан здоров`я платника і одержувача аліментів, необхідність здійснювати певні виплати (наприклад, погасити кредит за житло, сплачувати за оренду житла, сплата аліментів на утримання дитини).

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

В судовому засіданні встановлено, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час позивач ОСОБА_2 не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою Виробничого структурного підрозділу «Стрийська дистанція сигналізації і зв`язку» від 13.01.2022 №24 .

Оскільки неповнолітні діти на даний момент проживають разом з позивачем ОСОБА_2 та перебувають на повному її утриманні, позивач перебуває у декретній відпустці та отримує допомогу в розмірі 860, 00 грн., що в теперішній час є недостатньо для її з дітьми існування, а тому відповідач, як батько дітей, зобов`язаний згідно вимог Сімейного кодексу України також брати участь в їх утриманні.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потреби дітей даного віку, а оскільки відповідач на даний час не працює та не має стабільного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дітей.

Суд вважає, що вказаний розмір аліментів дозволить відповідачу належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання сплачувати аліменти на дітей до досягнення ними повноліття та не порушують принципу достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначений розмір аліментів в межах фінансових можливостей відповідача є необхідним для розвитку дітей.

Наведені висновки суду узгоджуються із правовими позиціями ВС у справах №562/3097/18 від 09 квітня 2020 року, №461/4936/16 від 31 жовтня 2018 року.

Вирішуючи питання в частині заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку, суд приходить до наступних висновків.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Статтями 77, 79 СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідач, являючись батьком неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання та утримання позивача не надає, ухиляючись таким чином від виконання свого батьківського обов`язку по матеріальному утриманню своїх дітей, так і від обов`язку чоловіка по матеріальному утриманню своєї дружини - матері дітей, на утриманні якої перебувають діти, до досягнення трьохрічного віку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що з відповідача будуть стягуватися аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), він на даний час не працює, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1000, 00 грн., щомісячно, до досягнення сином Нестором трирічного віку.

Саме такий розмір аліментів на утримання дружини суд вважає справедливим і для позивача, і для відповідача в справі. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1816, 00 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 19 листопада 2021 року та досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 аліменти на її утримання, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 19 листопада 2021 року, і до досягнення сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_2 на користь держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Андрейків Юрій Ярославович, місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: адвокат Ільницький Ярослав Іванович, місцезнаходження: Івано-Франківська обл., Калуський р-н, м. Долина, вул. Чорновола,4/9.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська

Повний текст судового рішення

виготовлено 12.05.2022