Номер провадження: 22-ц/813/426/22
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Князюка О.В. та секретаря судового засідання Дерезюк В.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, -

ВСТАНОВИВ:

ІІ ОПИСОВА ЧАСТИНА:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

Ухвалою суду від 11 червня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 07 жовтня 2021 року.

25 червня 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом:

визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Першим відділом peєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси), та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі), з батьком ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Іллічівським МB УМВС України в Одеській області 20 грудня 1995 року, PНOКПП НОМЕР_4 ) на період розгляду справи до винесення судом рішення та вступом його в законну силу;

щомісячно з першого по п`ятнадцяте число поточного місяця, починаючи з 20.00 попередньої дати до 20.00 п`ятнадцятого числа поточного місяця;

зобов`язання матері, - ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 27 травня 2016 року Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_6 ), передавати малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 , видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси), та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі), батьку - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Іллічівським МB УМВС України в Одеській області 20 грудня 1995 року. РНOКП НОМЕР_4 ) за місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ), згідно визначеного судом часу спілкування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкоди у спілкуванні з дітьми шляхом визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей з батьком на період розгляду справи до винесення судом рішення та вступом його в законну силу щомісячно з першого по п`ятнадцяте число поточного місяця, починаючи з 20.00 попередньої дати до 20.00 п`ятнадцятого числа поточного місяця та зобов`язання матері передавати малолітніх дітей батьку за місцем його проживання згідно визначеного судом часу спілкування було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права ставиться питання про скасування ухвали з подальшим задоволенням заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом:

-визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 на період розгляду справи до ухвалення судом рішення та вступом його в законну силу:

-щомісячно з першого по п`ятнадцяте число поточного місяця, починаючи з 20.00 попередньої дати до 20.00 п`ятнадцятого числа поточного місяця;

-зобов`язати мати, ОСОБА_2 передавати малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьку ОСОБА_1 за місцем його проживання, згідно визначеного судом часу спілкування.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.10.2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми - відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

08.10.2021 року на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 05.10.2021 року апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалиПриморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року. В обгрунтування поданого клопотання апелянт зазначив, що оскажувану ухвалу суду позивач фактично отримав 15.07.2021 року. З урахуванням вищевикладених обставин, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.10.2022 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.10.2022 року розгляд справи було призначено на 24 лютого 2022 року на 12 годину 15 хвилин в приміщенні Одеського апеляційного суду.

24 лютого 2022 року розгляд справи було відкладено на 10.03.2022 року о 09:40 год.

Відповідно до розписки наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримав повідстки для напрвлення сторонам на 10.03.2022 року

10 березня 2022 року розгляд справи було відкладено на 31 березня 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, та відсудності належного сповіщення про дату, час та місце розгляду справи сторін.

31 березня 2022 року у зв`язку з відсутністю підтвердження належного сповіщення сторін про дату, час та місце судового засідання, розгляд справи було відкладено на 19.05.2022 року на 11:10 год.

05.05.2022 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Князюка О.В. та сееретаря судового засідання ОСОБА_5 .

В обгрунтування поданої заяви про відвід апелянт зазначає наступне:

- безпідставне затягування розгляду справ суддею Князюком О.В. як однієї із форм незаконної відмови в доступі до правосуддя - тобто позбавлення позивача у справі на звернення до суду за захистом та навмисного затягування розгляду справи.

- невжиття суддею Князюком О.В. заходів щодо розгляду апеляційних скарг по заявам про забезпечення позову протягом строку, встановленого законом, зволікання з виготовленням та наданням вмотивованих роз`яснень суду за заявами позивача.

- навмисне введення в оману учасників справ. Недбалість в організації ведення та вигляді самих справ.

- поведінка судді Князюка О.В., що порочить звання судді та підриває авторитет правосуддя в питаннях моралі, чесності, дотримання норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, прояв неповаги до учасників судового процесу, зокрема позивача, неналежне ставлення до службових обов`язків.

- наявність інформації щодо аморальної поведінки судді Князюка О.В., а також заява про його звільнення з посади судді розміщена на сайті Одеського апеляційного суду з початку квітня 2022 року. Неправдиве повідомлення учасників справи про перебування судді Князюка О.В. у відпустці.

У зв`язку з визенаведеним, з наявністю з боку судді Князюка О.В. таких якищ. як дискримінація та упередженність, ОСОБА_1 просить суд відвести суддю Князюка О.В. та секретаря судового засідання від розгляду справи №522/10052/21.

ІІІ МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

В розумінні п. п. З, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ст. 36,37,39 ЦПК України передбачені підстави для відводу та самовідводу суддів.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_6 про відвід судді Одеського апеляційного суду Князюка О.В. та секретаря судового засідання Дерезюк В.В., суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Неупередженість судді не повинна піддаватися сумніву у вигляді відводів, доки не буде доведено протилежного.

Щодо доводів ОСОБА_1 про безпідставне затягування розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суддя у своїй діяльності щодо здійсненн правосуддя є незалежним від будь-якого впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність установлену законом.

Кожен суддя самостійно планує вчинення процесуальних дій з таким розрахунком, щоб справа була розглянута по суті у розумні строки, враховуючи не тільки вимоги процесуального законодавства України, а й складність справи, фактичне навантаження судових справ на суддю доповідача.

В результаті реформування судової системи в Україні відбулось скорочення чисельності суддів Одеського апеляційного суду, що є наслідком збільшення навантаження на суддів.

Процедурне питання щодо відкладення розгляду справи суддею Князюка О.В. вирішувалось з врахуванням його надмірного навантаження та вже раніше призначених справ.

Тому посилання заявника про навмисне затягування розгляду справи є некоректними та необґрунтованими.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів у цивільній палаті зменшилась з 48 до 14), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без врахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядження, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості призначити справи у більш стислі строки.

Так, призначення до розгляду справи було здійснено головуючим суддею у справі в межах його компетенції.

Крім того, подальше відкладення розгляду справи було здійснене в межах норм Цивільно-процесуального кодексу України, а саме у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи підтвердження про належне сповіщення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, що ОСОБА_1 під розписку 24.02.2022 року було надано судові повістки. Відповідно з розписки якого вбачається, що апелянт зобов`язався здійснити сповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а підтвердження надати суду, чого здійснено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо доводів ОСОБА_1 про введення секретарем судового засідання сторін в оману про перебування судді Князюка О.В. апеляційний суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до наказу №38-в від 01.04.2022 року суддя Князюк О.В. перебував у відпустці з 04.04.2022 року по 08.04.2022 року.

Відповідно до наказу №39-в від 11.04.2022 року суддя Князюк О.В. перебуав у відпустці з 11.04.2022 року по 15.04.2022 року.

Відповідно до наказу №57-в, від 13.05.2022 року суддя Князюк О.В. перебував у відпустці з 02.05.2022 року по 13.05.2022 року.

З огляду на зазначене, доводи ОСОБА_1 про введення сторін в оману не відповідають дійсності, з огляду на підтвердження перебування судді Князюка О.В. у відпустці.

Доводи ОСОБА_1 про неналежну поведінку судді ОСОБА_7 не приймаються до уваги з огляду на те, що зазначене не підтверджується будь-якими належними доказами, та є лише суб`єктивним судженням апелянта.

Враховуючи вищезазначене, дії головуючого судді під час розгляду справи не виходили за межі повноважень, передбачених ч. 2 ст. 214 ЦПК України та були направлені на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Щодо зазначення апелянтом про наявність заяви ОСОБА_7 на сайті Одеського апеляційного суду про звільнення з посади судді у відставку слід зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 131 Конституції України в Україні діє Вища рада правосуддя, яка зокрема, ухвалює рішеннґя про звільнення судді з посади.

Частиною третьою статті 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посали.

Питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини шостої статті 126 Конституції Укрїани, розглядається на засіданні Вищої ради правосуддя.

Порядок розгляду Вищою радою правосуддя заяви судді про звільнення з посади за загальними обставинами визначено главою 15 розділу ІІ Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішення Вищої ради правосддя від 24 січня 2017 року №52/0/15-17.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про наявність зазначеної ним заяви жодним чином не стосуються даної справи, не впливає на її розгляд з огляду на що, відповідно до норм законодаства вказі доводи не можуть прийняті до уваги як підстави для відводу судді.

Частина 2 ст. 43 ЦПК України визначає обов`язки учасників справи, які зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строк, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 44 ЦПК України визначений перелік дій сторони, які можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами, зокрема, вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В розумінні п. п. З, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Що стосується питання "незалежності" для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, то судовою практикою Суду встановлено, що у цієї вимоги є два аспекти, суб`єктивний та об`єктивний. По-перше, суд має бути суб`єктивно незалежним, тобто у жодного із членів трибуналу не має бути персональних упереджень або необ`єктивності. Персональна неупередженість презюмується, якщо немає доказів про протилежне. По-других, трибунал має також бути неупередженим із об`єктивної точки зору, тобто ним мають надаватися достатні гарантії відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів у цьому відношенні (рішення у справі "Кііскінен проти Фінляндії"). Згідно із об`єктивним критерієм, особливо необхідно визначити, поза межами особистої поведінки суддів, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви у неупередженості суддів (рішення у справах "Клейн та інші проти Нідерландів", "Агрокомплекс проти України").

Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії". Отже, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справах "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Газета "Україна-центр" проти України").

При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Газета "Україна-центр" проти України").

Обставин, які б унеможливлювали участь судді та секретаря судового засідання у розгляді справи не встановлені, заінтересованості у розгляді справи суддів не має, повідомлення про введення сторін в оману, дискримінацію та упередженість у справі жодним чином не підтверджені, носять надуманий характер.

Дії судді - доповідача під час розгляду справи не виходили за межі повноважень, передбачених ст.ст 354-361 ЦПК України та були направлені на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на такі обставини, підстави для задоволення відводу судді та секретаря судового засідання, передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України, - відсутні, заява є необґрунтованою.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За таких обставин провадження у справі необхідно зупинити до вирішення питання про відвід суддів, справа разом із заявою про відвід підлягає передачі до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33, для розгляду питання про відвід.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 36, 40, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Одеського апеляційного суду Князюку О.В. та секретарю судового засідання Дерезюк В.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

Передати справу до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України для розгляду питання про відвід, зупинити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе