Провадження № 2-сз/761/15/22
У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

З Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Позивачка 19.07.2021 року - до відкриття провадження у справі подала заяву про залишення даного позову без розгляду.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя повернуто заявнику.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення судового збору сплаченого за подання позовної заяви до Дарницького районного суду м. Києва, в сумі 6303,00 грн. за позовну вимогу про поділ майна подружжя.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При цьому, порядок сплати та повернення судового збору регулюється положеннями Закону України «Про судовий збір».

Зокрема, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає виключний перелік випадків, в яких суд повертає сплачений судовий збір, а саме: сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, наведений в ст. 7 Закону України «Про судовий збір» перелік підстав, за наявності яких повертається судовий збір за ухвалою суду є вичерпним, а тому законом не передбачено повернення судового збору у разі передачі справи з одного суду до іншого.

В свою чергу, законодавством передбачено механізм повернення з державного бюджету помилково сплачених сум судового збору, який визначений Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.

У відповідності до абз. 1 п. 5 зазначеного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Про деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» органом, що контролює справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22030000 «Судовий збір та надходження від звернення застави у дохід держави» визначено суди загальної юрисдикції.

Отже, подання на повернення коштів помилково зарахованого судового збору до органів Державної казначейської служби України здійснюється судами виключно за формою, затвердженою Порядком № 787.

З огляду на вказане, заявник не позбавлений можливості звернутися до суду, отримавши подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, яке надається платнику органом, що контролює справляння надходжень бюджету (крім органів фіскальної служби України).

Подання видається для подальшого пред`явлення його до органів Державної казначейської служби України при наявності оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Відтак, помилково сплачений судовий збір підлягає поверненню за процедурою, передбаченою зазначеним вище Порядком.

Отже, враховуючи вищевикладене, із урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а також вимог Порядку повернення коштів, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо повернення судового збору, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача щодо повернення судового збору у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г. Притула