Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1858/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.05.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області про скасування наказу Про оголошення догани ОСОБА_1 за №24-к від 28.03.2022 року та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області про скасування наказу Про оголошення догани ОСОБА_1 за №24-к від 28.03.2022 року та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач з 30.12.2011 року працює на посаді директора Підвиноградівської загальноосвітньої школи I-ІІІ ступенів. З 15.06.2020 року трудові відносини між позивачем та роботодавцем регулює контракт від 15.06.2020 року № 27, який діє до 14.06.2026 року.

28.03.2022 ОСОБА_1 перебував на черговій нараді в КУ «ЦОЗО», після закінчення якої керівник ОСОБА_3 викликав позивача до себе, оголосив наказ про оголошення догани та після озвучення змісту наказу попросив від позивача написати письмові пояснення з приводу того, чому позивач не був присутній на нараді директорів шкіл 18.03.2022. Позивач як усно, так і письмово повідомив роботодавця, що не знав і не міг знати про проведення наради директорів шкіл 18.03.2022, оскільки його ніхто про неї не повідомив. На що ОСОБА_3 повідомив, що запрошення на участь в нараді надсилалось на електронну пошту школи. Позивач стверджує, що не отримував жодного повідомлення по електронній пошті.

В сою чергу, Наказом від 28.03.2022 року № 24-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 " позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни. У наказі не вказано, в чому виявилося невиконання позивачем трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При відсутності відомостей про обставини проступку немає підстав для висновку, що проступок допущено. Наведене виключає можливість з`ясування того, чи при застосуванні дисциплінарного стягнення враховано ступінь тяжкості проступку, заподіяну шкоду, обставини, за яких його вчинено, що передбачено у статті 149 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Позивач не порушував трудові обов`язки, передбачені посадовою інструкцією, контрактом та обов`язки працівника, визначені статтею 139 КЗпП України. Стягнення у вигляді догани застосовано до позивача не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства.

Внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки порушення його законних прав призвело до стресової ситуації, втрату нормальних життєвих зв`язків і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Накладене стягнення негативно вплинуло на його ділову репутацію як педагога та керівника. Крім цього, зазнав чималих незручностей, які проявилися на стані його здоров`я, витрачанні додаткового часу та ресурсів для звернення до суду за захистом своїх прав. Усі ці негативні емоції позначились на його психологічному і фізичному стані та призвели до моральних страждань. Розмір заподіяної моральної шкоди у грошовому виразі оцінив на рівні 90 000,00 гривень.

З вказаних підстав просить скасувати оскаржуваний наказ та стягнути з відповідача моральну шкоду та судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Нечаєв В.В. в судовому засіданні підтримали вимоги позову.

Так позивач зазначив, що має великий стаж педагогічної роботи та на посаді директора школи. За весь час роботи ним неухильно виконувалися вказівки як колишнього райно так і теперішнього керівництва. За весь час роботи він жодного разу не пропустив нараду. У разі непрацездатності чи перебування у відпустці його замінювали відповідні працівники.

Щодо відсутності на нараді 18.03.2022 року пояснив, що про нараду на вказаний день його ніхто не повідомляв ні на електронну пошту ні телефоном ні у будь-який інший спосіб.

Щодо оголошення догани пояснив, що 28.03.2022 року його викликали до кабінету ОСОБА_3 де спочатку йому вказали, що він безпідставно нез`явився на нараду та відразу оголошено наказ про оголошення догани та запропоновано написати пояснення. На його заперечення з приводу того, що про таку ніхто не повідомляв до уваги не взялися.

Його здивувала сама процедура. Оскільки, зазвичай, від працівника відбирають пояснення і з врахуванням таких приймається кінцеве рішення щодо притягнення до відповідальності.

Крім того зазначив, що неправомірними діями та безпідставним притягненням до відповідальності зазнав моральних страждань.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився.

Як причину неявки листом 05.05.2022 р. №01-10/149 вказав введення на території України воєнного стану та перебування представника відповідача поза межами Закарпатської області. До листа підтверджуючих доказів перебування такого представника за межами області не надано.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи наведене, суд, керуючись ст.280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора Підвиноградівської загальноосвітньої школи I-ІІІ ступенів Виноградівської міської ради Закарпатської області на підставі контракту від 15.06.2020 року № 27, укладеного між ним та КУ "Центр з обслуговування закладів освіти" Виноградівської міської ради Закарпатської області (а.с.25-33).

Згідно положень пункту 1.1 контракту директор у своїй роботі у межах питань, установлених чинним законодавством, статутом закладу та контрактом, підзвітний та підконтрольний КУ "Центр з обслуговування закладів освіти" Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.5, 3.12 посадової інструкції директора Підвиноградівської загальноосвітньої школи I-ІІІ ступенів, затвердженої 04.01.2016 року начальником Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_4 , директор школи виконує наступні посадові обов`язки: здійснює загальне керівництво всіма напрямами діяльності школи у відповідності з її статутом і законодавством України; вирішує наукові, навчально-методичні, адміністративні, фінансові, господарські та інші питання, що виникають в процесі діяльності школи; формує контингент школярів у відповідності з Положенням про загальноосвітні заклади, забезпечує соціальний захист і захист прав учнів.

Згідно положень пункту 5.2 вказаної посадової інструкції за невиконання чи неналежне виконання без поважних причин статуту і правил внутрішнього трудового розпорядку школи, інших локальних нормативних документів, законних розпоряджень органів управління освіти, посадових обов`язків, встановлених даною інструкцією, в тому числі за невикористання наданих прав, директор несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством.

Наказом КУ "Центр з обслуговування закладів освіти" Виноградівської міської ради Закарпатської області від 28.03.2022 року № 24-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 " позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Відповідно до наказу його видано на підставі пункту 5.3 статуту КУ "Центр з обслуговування закладів освіти" Виноградівської міської ради Закарпатської області, статуту Підвиноградівської загальноосвітньої школи I-ІІІ ступенів Виноградівської міської ради Закарпатської області, статей 147, 149 КЗпП України та з врахуванням пояснюючої записки позивача від 28.03.2022 року (а.с.13).

Позивач, як на незаконність оспорюваного наказу від 28.03.2022 року № 24-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » , вказує на його прийняття із порушенням встановленої процедури, зокрема відсутність актів про порушення трудової дисципліни, які могли б слугувати підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, та відсутність у його діях складу дисциплінарного проступку.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з частиною другою статті 140 КЗпП України щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Між сторонами виникли трудові правовідносини, врегульовані нормами КЗпП України, та на підставі аналізу встановлених обставин і оцінки доказів суд прийшов до висновку, що відповідач порушив право позивача, яке підлягає поновленню.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до частини першої статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

У частинах третій, четвертій статті 149 КЗпП України визначено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як встановлено судом наказом КУ "Центр з обслуговування закладів освіти" Виноградівської міської ради Закарпатської області від 28.03.2022 року № 24-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 " позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Дослідивши зміст оскаржуваного позивачем наказу директора КУ "Центр з обслуговування закладів освіти" Свищо Ю.Ю. № 24-к від 28.03.2022 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 », з урахуванням вищенаведених правових норм, суд погоджується з доводами позивача щодо невідповідності оскаржуваного наказу зазначеним вимогам.

Так, в оскаржуваному наказі відсутній стислий виклад фактичних обставин, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. В наказі не зазначено в чому саме полягає неналежне виконання посадових обов`язків, та які негативні наслідки це потягло.

Також є слушними посилання позивача на те, що відповідачем не проведено службового розслідування у відповідності до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13.06.2000 року «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Так, Згідно з пунктом 8 Порядку за результатами службового розслідування члени комісії складають акт,у якому зазначаються: факти,які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, строк перебування на займаній посаді особи,стосовно якої проведено службове розслідування; заяви,клопотання,пояснення та зауваження особи,стосовно якої проведено службове розслідування; висновки службового розслідування, обставини,що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини,що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з`ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи не закінчився для цього встановлений строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Проте під час розгляду справи з боку відповідача суду не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що Наказу «Про оголошення догани ОСОБА_1 » передувало проведення службового розслідування за наслідком якого комісією рекомендовано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так у постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року справа №343/6/18, від 21 листопада 2018 року справа № 401/3301/17, від 04 квітня 2018 року справа № 821/935/16 вказно, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності; для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

В свою чергу Наказ не містить відомості про те, яке порушення трудової дисципліни допустив позивач, які обов`язки, покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, не виконав.

Так, в оскаржуваному наказі відсутній стислий виклад фактичних обставин, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. В наказі не зазначено в чому саме полягає неналежне виконання посадових обов`язків.

У зв`язку з недоведеністю того, що позивач допустив порушення трудової дисципліни, не виконував трудові обов`язки, а самим відповідачем порушено правила і порядок застосування застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани суперечить положенням статті 147 КЗпП України, тобто є незаконним.

Відповідно до частини першої статті 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Зазначена стаття ЦК України не регулює відносини щодо визнання незаконними та скасування рішень підприємств, установ та організацій у разі, якщо такі суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права або інтереси.

Згідно частини першої статті 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

До наведених вище неврегульованих цивільних відносин слід застосувати положення частини першої статті 21 ЦК України за аналогією закону та визнати незаконним і скасувати наказ про оголошення догани позивачу.

За вказаних обставин позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області Про оголошення догани ОСОБА_1 за №24-к від 28.03.2022 року підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно Листа Мінюсту України від 13.05.2004, № 35-13/797 "Методичні рекомендації "Відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності оголошення догани відбулося з порушенням вимог закону, тобто незаконне.

За вказаних обставин доводи про те, що порушення його законних прав призвело до стресової ситуації, втрату нормальних життєвих зв`язків і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Накладене стягнення негативно вплинуло на його ділову репутацію як педагога та керівника. Крім цього, зазнав чималих незручностей, які проявилися на стані його здоров`я, витрачанні додаткового часу та ресурсів для звернення до суду за захистом своїх прав заслуговують на увагу.

З урахуванням зазначеного, принципів розумності, достатності та співмірності позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 45000 гривень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1984,80 грн, що підтверджує квитанція № 4402-0656-2707-5391 від 05.04.2022 року (арк. 77), та суд прийшов до висновку про підставність позову, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області Про оголошення догани ОСОБА_1 за №24-к від 28.03.2022 року.

Стягнути з Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області (, вул..Копанська, 10 м.Виноградів) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1984,8 гривень.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 05.05.2022 року. Повний текст рішення виготовлено 11.05.2022 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо