461/9755/21
2-з/465/248/22
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

09.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.

за участю секретаря судових засідань Старух Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Пономаря Сергія Григоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» (м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), про стягнення сум відповідальності за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, за участі третьої особи, про стягнення сум відповідальності за кредитним договором.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову. Вказана заява обґрунтована тим, що у зв`язку із тривалим невиконанням позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № KF48106 від 28.03.2008 року, позивачем нараховано на суму боргу 3 % річних за період з 23.11.2018 року по 23.11.2021 року, тобто за три роки, які перебували подачі позову. Зважаючи на вимогу позивача про стягнення з відповідача сум відповідальності за кредитним договором № KF48106 від 28.03.2008 року в розмірі 510 235, 83 грн., просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме 7/10 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , адже невжиття заходів забезпечення істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а заявлений спосіб забезпечення співвідноситься з предметом позову, а отже, існує прямий зв`язок між заходом забезпечення і предметом позовної вимоги.

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 01.12.2021 року вказану цивільну справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 09.05.2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення сум відповідальності за кредитним договором та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , а саме 7/10 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас з інформаційної довідки №286404010 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що на належних ОСОБА_1 7/10 частки у квартирі АДРЕСА_2 уже накладено арешт ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.05.2015 року у справі №465/9254/13-ц за позовом ПАТ «ВіЕс Банк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, номер запису обтяження 9722856. Вказаний арешт є чинним, не скасований і в даний час, як і на момент звернення із заявою про забезпечення позову, діє.

Відповідно, відповідач ОСОБА_1 уже позбавлена можливості розпорядитися належною їй часткою у квартирі, при цьому, судом також враховується, що позивач не надав суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза вчинення відповідачем будь-яких юридично значимих дій з арештованим майном (відчуження, переоформлення тощо) з метою уникнення виконання потенційно можливого в майбутньому рішення суду.

А тому, суд не вбачає підстав для чергового накладення арешту на майно відповідача, яке вже арештоване ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.05.2015 року у справі №465/9254/13-ц.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Наведене не позбавляє позивача права звернутися із заявою про забезпечення позову в майбутньому в разі зміни обставин, які слугують підставою для відмови у задоволені позову в даний час.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Пономаря Сергія Григоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» (м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), про стягнення сум відповідальності за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Величко О.В.