Провадження № 2/337/863/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (адреса: м.Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води),

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022р. до суду надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), яку позивач мотивує тим, що Концерн є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем цих послуг, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві власності, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.10.2014р. по 31.10.2021р. позивач надавав у квартиру відповідача послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, проте відповідач неналежним чином виконував свій обов`язок по оплаті вказаних житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 17099,08 грн.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 коп.

Ухвалою від 20.01.2022р. по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

07.02.2022р. від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав та вказав, що квартира АДРЕСА_3 належить йому на праві власності з 13.02.2020р., право власності на вказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину №383, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В. 13.02.2020р. До цього часу відповідач в зазначеній квартирі не проживав та зареєстрований не був, послугами з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою не користувався. 02.03.2020р. він сплатив за послуги централізованого опалення, а 17.03.2020р. за централізоване постачання гарячої води. З цього часу оплата житлово-комунальних послуг (з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) здійснювалась і наразі здійснюється своєчасно і в повному обсязі. Жодної заборгованості перед позивачем відповідач не має. Щодо вимоги про стягнення боргу, який виник до оформлення ним спадкових прав, то зазначає, що 21.08.2020р. між сторонами було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, підставою для укладання якого були документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, яким в даному випадку є свідоцтво про право на спадщину. Саме з цього часу позивач як кредитор, дізнався про смерть попереднього власника квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та саме з цього моменту повинен відраховуватись річний строк пред`явлення вимог до спадкоємців. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом в січні 2022 року, то він пропустив преклюзивний строк для пред`явлення вимог до спадкоємців, що позбавляє його права такої вимоги до відповідача як до спадкоємця. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Крім того, одночасно з відзивом на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування загальної позовної давності.

Представник позивача в судове засідання не прибула, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, у відзиві на позовну заяву просить проводити судовий розгляд без його участі за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 317, ч.4 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України установлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст.1281 ЦК України (в редакції, яка діє з 04.02.2019р.) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

При цьому, відповідно до Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» №2478-VІІІ від 03.07.2018р., який набрав чинності 04.11.2018р. та введений у дію 04.02.2019р., цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 1 ч.1 ст.20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ч.1, ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р. (введений в дію з 01.05.2019р.), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі Правила №630) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п.20, 21 Правил №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Згідно з п.30 Правил №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Суд встановив, що Концерн «Міські теплові мережі» () зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Квартира у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.

Власником вказаної квартири є відповідач ОСОБА_1 , який набув її у власність в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину №383, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В. 13.02.2020р.

Право власності за відповідачем ОСОБА_1 на вказану квартиру зареєстровано 13.02.2020р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

21.08.2020р. між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Розрахунок за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються у вказану квартиру, між споживачем та обслуговуючою компанією Концерном «МТМ» обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Відповідно до даних особового рахунку № НОМЕР_1 , за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, які надавалися у вказану квартиру, за період з 01.10.2014р. по 31.10.2021р. нараховано до сплати 33883,97 грн., сплачено за вказаний період 16784,89 грн.

Водночас, суд встановив, що за період з 01.02.2020р. по 31.10.2021р. нараховано до сплати 8936,92 грн., сплачено за вказаний період 16784,89 грн.

Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_1 , з лютого 2020 року, як власник квартири АДРЕСА_3 , яку він набув у власність в порядку спадкування, і відповідно як споживач комунальних послуг, належним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за період з 01.02.2020р. по 31.10.2021р. заборгованість за наданими послугами відсутня, тому підстав для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за вказаний період немає.

Щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2014р. по 31.01.2020р., то суд зазначає, що належних та допустимих доказів, що відповідач ОСОБА_1 у вказаний період був споживачем таких послуг, які надавались у квартиру АДРЕСА_3 , матеріали справи не містять.

Також в матеріалах справи відсутні дані про дату відкриття спадщини, а також про власника та осіб, які були зареєстровані у вищевказаній квартирі у зазначений період.

Водночас, відповідач ОСОБА_1 , як вже зазначалось, набув квартиру АДРЕСА_3 у власність в порядку спадкування. Право власності зареєстровано 13.02.2020р.

Після цього, 21.08.2020р. між сторонами було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вищевказану квартиру.

Суд погоджується з позицією відповідача, що дата укладання вказаного Договору є моментом, з якого починає відраховуватись шестимісячний строк пред`явлення вимог до спадкоємців, оскільки з цього моменту кредитор довідався про смерть попереднього власника квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зважаючи, що підставою для укладання договору про отримання комунальних послуг, є перш за все документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, яким в даному випадку є свідоцтво про право на спадщину за законом.

Отже, враховуючи, що позивач дізнався про смерть спадкодавця 21.08.2020р., а з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.10.2014р. по 31.01.2020р. до ОСОБА_1 , зокрема, як спадкоємця, звернувся лише у січні 2022р., то позивач пропустив преклюзивний строк для пред`явлення вимог до спадкоємців та, як результат, на даний час позбавлений права такої вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.509, 526, 610, 611, 1216-1221 ЦК України, ст.2,4,5,76-82,89,141, 259,263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) відмовити повінстю.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Сидорова