Cправа № 127/6932/22
Провадження № 2/127/904/22
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 травня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Перший ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

вимоги позивача: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 209 виданий 20 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості в сумі 27 465 грн. 01 коп., відповідно до кредитного договору від 15 червня 2012 року укладеного з ПАТ «Альфа Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

01 квітня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М., Перший ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що в лютому 2022 року ОСОБА_1 отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №68474169 Першого ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ Міністерства юстиції.

Як зазначено в даній постанові, підставою її прийняття став виконавчий напис № 209 виданий 20 січня 2020 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 27465,01 грн., відповідно до кредитного договору №500284107 від 15 червня 2012 року укладеного з ПАТ «Альфа Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами».

Позивач абсолютно не погоджується зі змістом виконавчого напису та вважає, що є всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позивач у позовній заяві зазначає про те, що дійсно раніше позивачем укладався договір про надання кредиту з ПАТ «Альфа Банк». Однак, звертає увагу суду, що нею укладався договір лише у простій письмовій формі договору без нотаріального засвідчення.

Також, позивач повідомляє, що між нею та відповідачем раніше не було жодних договірних відносин, що свідчить про відсутність підстав для звернення відповідачу за накладенням оскаржуваного виконавчого напису. Позивача жодним чином не повідомляли про відступлення права вимоги за будь-яким з договором до відповідача.

ОСОБА_1 вказує на те, що кредитний договір, який укладався раніше позивачем і слугував підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, та те, що в подальшому право вимоги стягнення заборгованості з позивача перейшло до відповідача без будь-якого повідомлення її про це, а також пропущено строк позовної давності, а тому наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 06 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 209, відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» на підставі Договору факторингу, відступлено право вимоги за кредитним договором № 500284107 від 15 червня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 . Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», стягнути з ОСОБА_1 за період з 08.10.2016 року по 20.01.2020 року включно, суму у розмірі:

-9 297 грн. 87 коп. заборгованість за тілом кредиту;

-5 921 грн. 08 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією;

-12 096 грн. 06 коп. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею;

-150 грн. 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 27 465 грн. 01 коп. (а.с. 27).

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі.

Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 20 січня 2020 року, був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та ПАТ «Альфа Банк» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 20 січня 2020 року - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору.

Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим № 209 від 20 січня 2020 року приватний нотаріус керувався нечинними положеннями Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та 7 000 грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10-13, 76-89, 141, 178, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 20 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем та зареєстрований у реєстрі за № 209 про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» на підставі Договору факторингу, відступлено право вимоги за кредитним договором № 500284107 від 15 червня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 , заборгованості у загальному розмірі 27 465 грн. 01 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. (за подання позовної заяви) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, оф. 203, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перший ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ Міністерства юстиції, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 15А.

Повне судове рішення складено 12 травня 2022 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК