Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2022 Справа №607/22488/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О.А.

учасників справи

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2020 його батько ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження та заповів йому належний на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1281 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за цією адресою.

Також, ОСОБА_6 заповів належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за цією адресою та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в селі Клебанівка Підволочиського району.

Однак, після смерті батька позивача ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, дізнавшись, що 15.05.2020 його батько заповів все своє майно громадянці ОСОБА_3

ОСОБА_7 зазначив, що батько хворіючи онкологічним захворюванням, систематично приймав наркотичні засоби, а відтак, заповіт на її ім`я ОСОБА_3 вважає складеним особою, яка через власний психічний та емоційний стан не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

У зв`язку із не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_5 , який складений на користь відповідача ОСОБА_3 та посвідчений 15.05.2020 року секретарем Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Скочеляс Іриною Олегівною, а також, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила, що із позовними вимогами ОСОБА_7 не погоджується та вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

В обґрунтування чого зазначила, що 15.05.2020 ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, було складено заповіт, згідно з яким він заповів їй усе майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось і в чому б воно не полягало.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після чого у встановленому законом порядку відповідач звернулася із заявою про прийняття спадщини до компетентного суб`єкта.

Крім того зазначила, що зі змісту оспорюваного заповіту випливає, що дієздатність ОСОБА_5 , як спадкодавця, тобто здатність усвідомлювати значення своїх дій і можливість керувати ними, а також його вільне волевиявлення, котре під час складення ним заповіту, відповідало його внутрішній волі щодо розпорядження усім належним йому майном.

Також, вказала, що протягом усього періоду її відносин із ОСОБА_5 до моменту його смерті, вона піклувалася про нього, на відміну від позивача, який цього зовсім не робив, що було перевірено і встановлено уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, а саме, секретарем Великогаївської сільської ради Скочеляс І.О.

Відтак, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив, вказавши, що із міркуваннями викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву, він не погоджується та вважає, що заповіт складений на ОСОБА_3 є недійсним, а тому просив його скасувати. Крім цього, зазначив, що його батько тяжко хворів онкологічним захворюванням, перебував на обліку в сімейного лікаря «Великогаївської АЗПСМ ». Хворому ОСОБА_5 були призначені наркотичні засоби (анальгетики), які систематично йому вводилися на протязі певного періоду лікування і до дня його смерті, і позивач неодноразово був очевидцем цього. В результаті даного захворювання його батько помер.

Позивач вважає, що батько хворіючи не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, а тому такий заповіт є недійсний.

Для встановлення всіх обставин щодо складання заповіту ОСОБА_5 , 10 вересня 2020 року було подано запит № 14-2020 на ім`я директора КНП « Великогаївської АЗПСМ » для отримання інформації та документів, щодо хворого ОСОБА_5 , з метою взнати, який точний діагноз його захворювання, чи призначалися йому для лікування наркотичні засоби (анальгетики ) і як систематично йому вони вводилися і на протязі якого періоду часу, чи заводився та чи є листок призначення наркотичних засобів (анальгетиків) хворому?

Однак, 17 вересня 2020 року директором підприємства відповіддю № 49 було відмовлено в наданні інформації вказавши на її конфіденційність.

Крім того, заповіт на її ім`я ОСОБА_3 був посвідчений 15 травня 2020 року, коли тяжко хворів батько позивача, а тому, вважає, що нотаріально посвідчений заповіт, який ним оспорюється складений особою, яка через власний психічний та емоційний стан не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та відповіді на відзив та просив позов задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позов та просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.01.2021 відкрито провадження у справі.

Ухвалами суду від 04.02.2021 та 09.04.2021 витребувано докази.

Ухвалою суду від 09.04.2021 призначено посмертну комісійну судово психіатричну експертизу.

Ухвалою суду від 22.06.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалами суду від 01.07.2021, 27.07.2021, 20.09.2021 витребувано докази.

Ухвалою суду від 12.10.2021 призначено посмертну комісійну судово психіатричну експертизу.

Ухвалою суду від 24.11.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.12.2021 призначено посмертну комісійну судово медичну експертизу.

Постановою суду від 08.02.2022, скасовано ухвалу суду від 09.12.2021

Заслухавши учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , повторно видане 20.11.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 3029.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно видане 07.08.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 69.

За життя, 03 березня 2020 року ОСОБА_5 склав заповіт, який посвідчений секретарем Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Скочеляс І.О. та зареєстровано в реєстрі за № 15, відповідно до якого належний йому праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1281 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за цією адресою, заповів позивачу ОСОБА_1 , а також, ОСОБА_6 заповів належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за цією адресою та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в селі Клебанівка Підволочиського району.

Також, 03 березня 2020 року ОСОБА_5 склав заповіт, який посвідчений секретарем Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Скочеляс І.О. та зареєстровано в реєстрі за № 16, відповідно до якого належну йому земельну ділянку площею 3,3827 га для ведення товарного с/г виробництва, що розташована на землях Клебанівської сільської ради Підволочиського району, заповів заповів ОСОБА_3 .

Пізніше, 15 травня 2020 року ОСОБА_5 склав заповіт, який посвідчений секретарем Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Скочеляс І.О. та зареєстровано в реєстрі за № 33, відповідно до якого все майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось і в чому б не полягало, заповів ОСОБА_3 .

Згідно довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 10.06.2020 № 853 вбачається, що ОСОБА_3 проживає без реєстрації в с. В.Гаї Тернопільського району і за рахунок власних коштів здійснювала поховання гр. ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав разом із ОСОБА_3 в с. В.Гаї Тернопільського району та вели спільне господарство, про що свідчить акт опитування сусідів № 23 від 10.06.2020.

Згідно матеріалів медико експертної справи особи з інвалідністю І групи, підгрупи «Б» ОСОБА_5 , 1952 р.н., який проживав за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_5 мав заключний діагноз: Хондросаркома лівої в/гомілкової кістки (видалення пухлини 2019 рік). Рецедив ІІ кл. гр.

Після огляду сімейним лікарем ОСОБА_8 було встановлено, що об`єктивно загальний стан ОСОБА_5 , після ампутації лівої ноги на рівні середньої третини стегна, відносно задовільний. Діагноз: Хондросаркома лівої в/гомілкової кістки (видалення пухлини 2019 рік). Рецедив ІІ кл. гр. ІХС. Кардіосклероз у поєднанні з метаболічною кардіоміопатією. КВР 2. СН І ст. Хронічний персистуючий гепатит. Хронічний калькульозний холецистит. Нефроптоз лівої нирки І ст.

Згідно відповіді КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради № 03-1/2807 від 27.07.2021 на запит суду та отриманої судом 02.08.2021 вбачається, що ОСОБА_5 , житель с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклінічного відділення не звертався.

Також, згідно відповіді КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради № 03-7/3155 від 17.08.2021 на запит суду та отриманої судом 26.08.2021 вбачається, що ОСОБА_5 , житель с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклінічного відділення не звертався.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 510 КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 15.11.2021 № 04-5/4347 встановлено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігався онкологом, сімейним лікарем з приводу хондросаркоми лівої великогомілкової кістки (видалення пухлини 2019 рік). Рецидив II кл.гр. Стан після оперативного лікування (07.10.19 р.) ампутація лівої ноги на рівні середньої третини стегна та одного курсу ПХТ. Отримував трамадол та морфін, про це свідчать листки призначення з амбулаторної карти. Регулярно оглядався сімейним лікарем, про що свідчать записи в амбулаторній карті. В записах в амбулаторній карті відсутні ознаки будь-яких розладів психіки. Записів оглядів психіатра або невролога в амбулаторній карті відсутні. Довідка КНП ТОКПЛ ТОР № 03-7/2807 від 27.07.21 ОСОБА_5 за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався. Довідка КНП ТОМЦСНЗ ТОР № 2806/1 від 11.08.21 ОСОБА_5 на обліку їх закладу не перебуває і за медичною допомогою в заклад не звертався.

На підставі вищенаведеного, комісія прийшла до висновку, що

ОСОБА_5 на період, який відноситься до складання заповіту на

користь ОСОБА_3 (15.05.20 р.) психічними хворобами або тимчасовими

розладами психічної діяльності не страждав. Про це свідчать дані матеріалів справи та

медичної документації, відомості про анамнез життя під експертного в матеріалах справи

дуже обмежені. Відомо, що ОСОБА_5 отримав середньо-спеціальну освіту. Останні

роки перебував на пенсії по віку, а потім отримував пенсію по інвалідності І група

підгрупа Б. В листопаді 2018 року отримав побутову травму, внаслідок якої утворилось

пухлиноподібне ураження лівої гомілки. Був прооперований з цього приводу в МЦ

Ортоклініка 13.04.19 року. Повторне оперативне втручання 07.10.19 року з приводу

хондросаркоми з ампутацією лівої ноги на рівні середньої третини стегна, в

подальшому при обстеженні у підекспертного були виявлені метастази, як наслідок

хондросаркоми. ОСОБА_5 спостерігався з цього приводу у лікарів. В зв`язку з

больовим синдромом, по призначенню лікарів отримував обезболюючі та наркотичні

засоби. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

В медичній документації, яка представлена в матеріалах справи відсутні будь-які

об`єктивні дані про наявність у підекспертного психічних розладів за період

спостереження його лікарями з травня 2019 року по момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На

обліку в лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_5 не перебував.

А тому, на період, який відноситься до складання підекспертним ОСОБА_5 заповіту на користь ОСОБА_3 а саме, 15.05.2020, ОСОБА_5 психічними хворобами чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому міг давати звіт своїм діям та керувати ними.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не вказали, що ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Також повідомили, що він був доброю, трудолюбивою людиною і за час хвороби розумів значення своїх дій.

Суд не погоджується з аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до визначення, яке міститься в статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з частиною другою статті 1267 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Згідно з частиною першою статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Стаття 225 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, зокрема, відповідно до частини першої цієї статті правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі N 650/1252/17 (провадження N 61-18032св20).

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року в справі N 496/4851/14-ц (провадження N 61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі N 554/11179/13-ц (провадження N 61-30685св18), від 02 листопада 2020 року у справі N 326/81/15 (провадження N 61-837св19).

Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі N 6-9цс12).

Обов`язковість вимог статті 105 ЦПК України щодо призначення судово-психіатричної експертизи при вирішенні спору про визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України вказує на те, що саме висновок експерта в цьому випадку є належним доказом медичного характеру в розумінні статті 77 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведено, що при посвідченні оспорюваного заповіту його батько ОСОБА_1 не усвідомлював значення своїх дій та не могла керувати ними та що у нього було відсутнє волевиявлення на вчинення спірного правочину, тоді як відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, відсутні правові підстави для визнання оспорюваного заповіту недійсним, оскільки позивачем не надано доказів абсолютної неспроможності спадкодавця в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій. Сам по собі факт наявності у заповідача тяжкої хвороби не є достатнім доказом його неспроможності в межах, необхідних для волевиявлення і складення заповіту, та не спростовує презумпцію його психічного здоров`я.

Є необґрунтованими доводи позивача про відсутність волевиявлення ОСОБА_5 на складання заповіту від 15 травня 2020 року, оскільки такі не підтвердженні належними та допустимими доказами та спростовуються висновком судово-психіатричного експерта № 510 КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 15.11.2021 № 04-5/4347.

За таких обставин, слід відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Згідно частин 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому, суд вважає, що судовий збір слід покласти на позивач, у зв`язку з відмовою від позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 225, 1233, 1234, 1235, 1247, 1251, 1257 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання заповіту недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. В.Гаї вул. Галицька, 47 Тернопільського району Тернопільської області.

Повний текст рішення суду складено та підписано 16 травня 2022 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко