ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/656/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/5288/21 Категорія: 305010900Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Зінченко Ю.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Заволокіна Олексія Олексійовича на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

08 лютого 2022 року адвокатом Заволокіним О.О. в інтересах ОСОБА_1 до Придніпровського районного суду м. Черкаси подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду та повернення позивачу сплаченої суми судового збору.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява має бути залишена без розгляду на підставі відповідної заяви адвоката Заволокіна О.О. в інтересах ОСОБА_1 . Однак, суд не знайшов підстав для повернення сплаченої ОСОБА_1 суми судового збору.

Крім того, адвокат Гончар Л.В., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просила стягнути з позивача на користь відповідача 7000 грн 00 коп. за надання адвокатських послуг.

Відтак, суд, посилаючись на ч. 5 ст. 142 ЦПК України, зазначив, що відповідачем надано належні докази щодо обсягу та вартості наданих йому адвокатом послуг, при цьому, іншою стороною не спростовано, що зазначений розмір витрат не є співмірним зі складністю справи чи не відповідає засадам розумності та справедливості, тому дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року, представник ОСОБА_1 адвокат Заволокін О.О., посилаючись на незаконність ухвали та порушення судом норм процесуального права, просив її змінити в частині скасування компенсації витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн 00 коп., в інші частині залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача. Однак, представником відповідача у судовому засіданні 08.02.2022 не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені останнім в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісно позивач мав на меті протиправну мету порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

06 квітня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гончар Л.В. надійшов відзив, в якому зазначено, що подана ОСОБА_1 до суду першої інстанції позовна заява була заздалегідь безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивач не є власником автомобіля, що був учасником дорожньо-транспортної пригоди, та отримав пошкодження, а тому предметом позову могли б бути лише майнові права власника пошкодженого транспортного засобу.

Крім того, автомобіль відповідача застрахований в ПрАТ «Страхова Компанія «БРОКБІЗНЕС», тому за завдану майнову шкоду транспортному засобу позивача має відповідати саме вказана страхова компанія.

У відзиві представником відповідача також зазначено, що позивач діяв недобросовісно, систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору. ОСОБА_1 мав на меті протиправну мету порушення прав та інтересів відповідача, оскільки останній не має юридичної освіти та був змушений звернутись за професійною правовою допомогою до адвоката, витратив власні грошові кошти, оплативши послуги адвоката за підготовку та подачу відзиву на позовну заяву, участь адвоката в чисельних судових засіданнях. Відтак, відповідач має право на відшкодування понесених витрат на професійну правову допомогу.

За таких обставин представник відповідача адвокат Гончар Л.В просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Заволокіна О.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у даній справі.

08 лютого 2022 року адвокат Заволокін О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 66).

У судовому засіданні 08 лютого 2022 року представником відповідача ОСОБА_3 було заявлено клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (ч. 3 ст. 257 ЦПК України).

Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі залишення позову без розгляду передбачено частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, зі змісту ч. 5 ст. 142 ЦПК України вбачається, що відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтею 55 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу, згідно з процесуальним обов`язком доказування, необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені останнім в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

Разом з тим, за змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18.

Під зловживанням процесуальними правами законом визначено таке.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Однак, колегією суддів встановлено, що сторона відповідача, як на підставу компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, посилається на недобросовісність останнього, систематичне протидіяння правильному та швидкому вирішенню спору, при цьому, не зазначає, в чому саме полягали такі дії ОСОБА_1 та чим це підтверджено.

Крім того, представник відповідача вказує на безпідставність позовної заяви, проте на обґрунтування зазначеного надає пояснення, які стосуються заперечень проти позову по суті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що подання адвокатом Заволокіним О.О. в інтересах ОСОБА_1 заяви про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є реалізацією суб`єктивного процесуального права позивача у даній справі, однак не є свідченням необґрунтованості поданої позивачем позовної заяви та не дає підстав для висновку, що внаслідок саме неправильних дій позивача було ініційовано провадження у даній справі, оскільки оцінка обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог в даному випадку судом першої інстанції не здійснювалась.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, матеріали справи не містять доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, здійсненні останнім в ході розгляду справи.

Крім того, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, права на подання відзиву, представництва інтересів в суді.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що відповідачем не доведено, а судом першої інстанції в рішенні не вмотивовано, які дії позивача в ході розгляду справи слід вважати необґрунтованими та в чому їх прояв, тому відсутні підстави для покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Ухвала суду в частині залишення позовної заяви без розгляду сторонами по справі не оскаржувалась, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, не переглядає ухвалу суду в цій частині.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Заволокіна О.О. слід задовольнити частково, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп.

Крім того, з урахуванням задоволення апеляційної скарги, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 496 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Заволокіна Олексія Олексійовича задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2022 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 496 грн 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 травня 2022 року.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова