Справа № 455/907/21
Провадження № 2/455/85/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Сенета Г.Н.,

розглянувши в приміщенні суду - залі судових засідань, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу №455/907/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

24.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 07.05.2020 року у Старосамбірському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис №19.

Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .

Життя з відповідачем не складалося. 16.09.2020 року ОСОБА_2 поїхав у Польщу на заробітки, а повернувшись 20.11.2020 року з Польщі, він пішов жити до своєї матері в с.Лаврів.

Відповідач не допомагав їй, не приділяв жодної уваги. Коли вона лежала в лікарні на збереженні, він не хотів дитини, яка народилася передчасно. Приїхав лише до неї в перинатальний центр, куди її було направлено із Старосамбірської лікарні перед пологами. ОСОБА_2 не хотів бачити сина, і вперше побачив його, коли їх виписали додому. Казав, що у нього немає грошей на них.

Через те, що її батьки в цей час хворіли, була підозра на Ковід 19, він привіз їх з дитиною у м.Дрогобич до її сестри і поїхав знову до себе додому. Потім він був ще у них на хрестинах дитини і останній раз приїхав за одягом. Матеріально відповідач їх не підтримує, посилаючись на те, що не має грошей. ОСОБА_2 не цікавиться як росте і розвивається син, чи здоровий він.

Просить стягувати із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання, як дружини, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою судді від 15.07.2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання на 12 годину 00 хвилин 30.11.2021 року.

12.08.2021 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.20-22), в якому він зазначив, що він з позивачкою ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2020 року, однак життя з позивачкою не склалося. На даний час він ніде не працює, є інвалідом ІІІ-ї групи. На його утриманні є неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та непрацездатна мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Він періодично виїжджає за кордон до Польщі, щоб заробити якісь кошти на їхнє утримання. Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

30.11.2022 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 13.04.2022 року.

17.01.2022 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі ј (однієї чверті) частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

17.02.2022 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.56-58), в якому він зазначив, що він повністю заперечив проти задоволення позовних вимог, так як нести витрати на утримання дитини позивачки та на її утримання, коли в нього на утриманні є неповнолітній син та непрацездатна мати і він є інвалідом ІІІ-ї групи, в нього немає можливості. Окрім того, позивачка ОСОБА_1 є інвалідом ІІ-ї групи з дитинства, а отже є матеріально забезпеченою і одержує відповідну пенсію та соціальні виплати згідно чинного законодавства як із Пенсійного фонду, так із управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації, тому він не повинен нести будь-які витрати на її утримання.

13.04.2022 року судове засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 07.06.2022 року, на 12 годину 00 хвилин 17.06.2022 року та на 11 годину 30 хвилин 19.07.2022 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Бущак Р.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`являвся, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома.

Заслухавши позивачку, її представника адвоката Бущака Р.Є., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 07.05.2020 року зареєстрували шлюб у Старосамбірському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), актовий запис №19 (а.с.3).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно довідок, виданих Старосолянським старостинським округом та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання - ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на її утриманні (а.с.5, 49, 50).

З довідки про доходи №691433, відомо, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Старосамбірському об`єднаному управління Пенсійного фонду України в Львівській області і отримує соціальну пенсію. Сума пенсії за період з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року складає 11204,00 гривні (а.с.52).

З довідкок Відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління пенсійного фонду України у Львівській області №3023 та №3024 від 22.06.2022 року відомо, що ОСОБА_2 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року складає 61082,87 гривні. Сума пенсії за період з 01.01.2022 року по 31.05.2022 року складає 32063,04 гривні (а.с.112-113).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.1 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.2, 4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу.

Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

При цьому у частині четвертій цієї ж статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З довідки Виликолінинського старостинського округу Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області №132 від 14.02.2022 року відомо, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с.Лаврів, якому надано статус гірської зони Самбірського району Львівської області, ніде не працює з 30.11.2017 року згідно запису у трудовій книжці, інвалід ІІІ-ї групи і має на утриманні неповнолітнього сина. Сім`я складається з таких осіб: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учень Великолінинського НВК, мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.59).

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 живе у батьківському будинку в АДРЕСА_2 , який складається із трьох кімнат та кухні. Проживає разом із мамою та сином. В даний час ОСОБА_2 ніде не працює, пенсіонер. Побутові умови проживання задовільні (а.с.27).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка зазначає, що із часу народження дитини та по даний час вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною одна і є інвалідом, а тому має право на аліменти на своє утримання від відповідача.

Однак, під час судового розгляду справи позивачка не надала суду жодних належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів, котрі підтверджували б, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає дитина.

У матеріалах справи відсутні докази, які б дали суду змогу дійти висновку про можливість відповідача надавати кошти на утримання позивачки до досягнення неповнолітнім сином трьохрічного віку.

Враховуючи розмір доходів відповідача, наявність у нього утриманців - неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та матері пенсійного віку - ОСОБА_5 , наявність у нього інвалідності, а також те, що з відповідача стягуватимуться аліменти на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для вказаних категорій осіб, суд вважає, що відсутні умови надання матеріальної допомоги у вигляді аліментів на утримання дружини.

Таким чином, позивачка не довела, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1000,00 гривень, чи у іншому розмірі.

Оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання, як матері, що здійснює догляд за неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1000,00 гривень, починаючи із дня звернення до суду та проводити до настання трьохрічного віку дитини, слід відмовити за недоведеністю.

Що стосується стягнення аліментів на утримання дитини, то беручи до уваги необхідність захисту інтересів дитини, враховуючи, що позивачка просить стягнути з відповідача мінімальний розмір аліментів, передбачений СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивачка звернулася 22.09.2021 року (а.с.9), аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 908 гривень 00 копійок судового збору.

В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, ст.ст.263-265, 268, ч.1 ст.430 ЦПК України, п.2, п.3.1 та п.3.2 ч.1 ст.182, ч.1 ст.191, 198, 199, ч.1 та ч.2 ст.200, 201 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки та жительки АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення 22.07.2022 року.

Суддя Пошивак Ю.П.