Провадження № 2/466/832/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

з участю представника

позивача Бекерської О.І.

представника відповідача Миська Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

03.12.2021р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.01.2016р. по 30.04.2021р. в сумі 6 419,65 грн., інфляційних втрат в сумі 1 150,86 грн. та 3 % річних в сумі 509,21 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії. В даному випадку постачає таку споживачам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1 . Зазначає, що з 01.07.2014р. між сторонами вважається укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Цього ж дня, для здійснення оплати за надані послуги, ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкрито відповідачу особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з централізованого опалення місць загального користування. Квартира АДРЕСА_2 відключена від централізованого опалення, однак в будинку здійснюється опалення місць загального користування, якими в тому числі користується відповідач, а відтак зобов`язаний оплачувати вказану послугу.

Між тим, у зв`язку із неналежним проведенням оплати за період з 01.01.2016 по 30.04.2021р., у відповідачів утворилась заборгованість з оплати послуг централізованого опалення місць загального користування в розмірі 6 419,65 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Крім того, вважає, що відповідачі зобов`язані сплатити позивачу 3% від простроченої суми, тобто 509,21 грн., та інфляційні втрати в розмірі 1150,86 грн.

Ухвалою суду від 08.12.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

05.01.2022р. відповідачі подали відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги повністю заперечили.

Свою позицію мотивують тим, що з 2006 року квартира АДРЕСА_2 відключена від центрального опалення та квартира обладнана індивідуальним газовим котлом. Даного факту сам позивач не заперечує, отже відповідачі не є споживачами послуг з центрального опалення. Між сторонами не укладався жоден договір про надання послуг центрального опалення, натомість типовий договір приєднання, який долучений до позовної заяви, ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідачам навіть не надсилався. При цьому, в 2016 року мешканці будинку АДРЕСА_1 звертались до ЛМКП «Львівтеплоенерго» зі скаргою про те, що опалення місць загального користування фактично не відбувалось. Адже, проектом вказаного будинку не передбачено встановлення опалювальних приладів у місцях загального користування. У вестибюлі будинку є лише дві батареї, які від`єднані від загальної теплової мережі будинку і частково демонтовані. На сходових клітках будинку підтримання температури відбувається за рахунок теплопередачі від житлових приміщень, заходи з утеплення місць загального користування будинку позивачем не здійснювались. У таких випадках плата за опалення місць загального користування окремо не встановлюється.

Окрім того, відповідачі просять застосувати сплив трирічного строку позовної давності звернення до суду, що є підставою для відмови у позові. Адже позивач звернувся до суду 03.12.2021 року з позовною заявою про стягнення заборгованості поза межами строків позовної давності, про стягнення боргу за період з 01.01.2016р. по 01.01.2019р.

19.01.2022р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» подало відповідь на відзив, в якому підтримало первісно заявлені вимоги та просить позов задоволити. Додатково зазначає, що відсутність батарей на сходових клітках чи перекривання подачі тепла на сходову клітку не звільняє від сплати за опалення МЗК, оскільки у вартість плати місць загального користування входять втрати теплової енергії у внутрішньобудинковому розподільчих системах опалення. А оплата за опалення місць загального користування - це частина теплової енергії, облікована загальнобудинковим приладом обліку. Окрім того зазначає, що інформація про відсутність в місцях загального користування опалювальних приладів підтверджується виключно актами, складеними ЛКП «Збоїща -408». Між тим, підписи представників ЛМКП «Львівтеплоенерго», як надавача послуг відсутні. Таким чином вважає, що вказані докази є неналежними при розгляді даної справи.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Як на підставу своїх вимог, позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» покликається на те, що з 01.07.2014 року надає послуги з теплопостачання по АДРЕСА_1 , споживачам ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_3 та зареєстрованому мешканцю ОСОБА_2 . Їм присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач визнає той факт, що з 2006 року квартира АДРЕСА_2 відключена від центрального опалення, яке наявне в даному панельному будинку, однак в будинку здійснюється опалення місць загального користування, якими в тому числі користуються відповідачі, а відтак зобов`язані оплачувати вказану послугу.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відтак, в даному випадку, існує спір лише щодо оплати послуг за опалення відповідачами місць загального користування будинку.

Згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 01.01.2016 по 30.04.2021р., у відповідачів наявна заборгованість з оплати послуг централізованого опалення місць загального користування в розмірі 6 419,65 грн.

Як зазначає позивач, 3 01.07.2014р. між сторонами вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ч.6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суду не представлено доказів, що з між сторонами укладався договір про надання послуг з центрального опалення, як і доказів, що договір приєднання, який долучений до позовної заяви, надсилався ЛМКП «Львівтеплоенерго» на адресу позивачів.

А згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі заяви-скарги (а.с. 28), 20.02.2016 року мешканці будинку АДРЕСА_1 направляли директору ЛМКП «Львівтеплоенерго» претензію про те, що в лютому 2016 року, мешканці даного будинку отримали квитанції до оплати послуг від ЛМКП «Львівтеплоенерго» за січень 2016 р. за послуги теплопостачання з включеною додатковою послугою «Опалення місць загального користування», яка фактично надана не була.

А вказаній заяві зазначено, що проектом будинку по АДРЕСА_1 , не передбачено встановлення опалювальних приладів у місцях загального користування, у вестибюлі будинку є дві батареї, які від`єднані від загальної теплової мережі будинку і частково демонтовані.

Згідно роз`яснення Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України щодо розрахунку вартості оплати опалення місць загального користування № 8/20-357-14 від 24.04.2014, у будинках, де проектом не передбачено встановлення опалювальних приладів на сходових клітинах та у житлових будинках, уведених за нестандартними проектами, підтримання температури вище 0° С у місцях загального користування відбувається за рахунок теплопередачі крізь огороджувальні конструкції житлових приміщень. У таких випадках плата за опалення місць загального користування окремо не встановлюється.

Також судом під час розгляду справи встановлено, що в будинку по АДРЕСА_1 є близько 40 квартир, і встановлений загальнобудинковий тепловий лічильник. При цьому, в 4 квартирах будинку встановлено індивідуальне опалення, 15 квартир обладнанні індивідуальними тепловими лічильниками. Незважаючи на це, усім мешканцям будинку нараховують умовно-постійну складову тарифу, в сумі: 2-х кв. - 63,55 грн; 3-х. кв. - 86,99 грн. Таке нарахування відбувається протягом усього року, а не лише в опалюваний сезон. Окрім цього, оплата за місця загального користування нарахована за тарифом 4,90 грн/м2 , в той час як оплата за умовно-постійну складову тарифу - 1,32 грн/м2. Таким чином, сума в 4,90 грн/м2 за місця загального користування, прив`язана до площі квартир мешканців, яку фактично оплачується за умовнно-змінною складовою тарифу (поквартирне опалення).

Крім того, згідно листа №8/10-507-16 від 07.04.2016 року директора Департаменту економіки систем життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, у відповідь на звернення мешканців будинку повідомлено, що відповідно до вимог «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі не здійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Посилаючись на вказану інформацію, мешканцями будинку АДРЕСА_1 , направлено директору ЛМКП «Львівтеплоенерго» заяву від 28.04.2016 року із вимогою скасувати оплату за послуги опалення місць загального користування та здійснити перерахунок, оскільки місця загального користування в будинку не опалюються та не є утепленими.

Вказане звернення, згідно листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 18.05.2016р. передано на розгляд у відділ обліку та збуту теплової енергії. Так, листом №2508/К-328 від 27.10.2016 року ЛКП «Збоїща-408» повідомило мешканців будинку АДРЕСА_1 , що в такому сходова клітка не опалюється.

Між тим, позивач безпідставно продовжував здійснювати нарахування плати за опалення місць загального користування у вказаному будинку.

Окрім того, позивач посилається на п. 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630, відповідно до якого: «споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово- комунального господарства».

ЛМКП «Львівтеплоенерго» у своїх вимогах не вказує, яку саме методику, за якою формулою застосовано та звідки саме такі цифри вказані у відомості про нарахування та оплату послуг за центральне опалення, яка долучена до позову.

У зв`язку з чим, не вдається можливим з`ясувати правильність вказаних нарахувань у даних відомостях, а отже такий розрахунок не є належним та допустимим доказом у справі.

При цьому, згідно п. 12 вищевказаних Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

У разі нездійснення таких заходів, споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. А факт того, що будинок є панельним і не утепленим підтверджується довідкою №1 виданою ТОВ «Управляюча компанія «Збоїща» (а.с. 40, 41).

Зважаючи на викладене, особа не може бути змушена до оплати послуг, які вона фактично не отримувала та без наявності між сторонами договірних стосунків. При цьому, неправомірність відключення відповідачами їх квартири від мережі централізованого теплопостачання, предметом жодного розгляду не було.

Відтак, при безпідставності вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, безпідставними є і вимоги про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке не виникло.

Зважаючи на те, що в розпорядженні суду відсутні докази того, що місця загального користування будинку АДРЕСА_1 опалюються та здійснювалися заходи з їх утеплення, відсутні підстави для задоволення позову. Представлений позивачем розрахунок не є доказом наявної заборгованості.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2016р. по 30.04.2021р. в сумі 6 419,65 грн., інфляційних витрат в сумі 1 150,86 грн. та 3 % річних в сумі 509,21 грн. відмовити.

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», м. Львів , вул. Д. Апостола, 1 , Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного його тексту, безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 травня 2022 року.

Суддя І. Є. Зима