Справа №359/2585/22
Провадження №2/359/1800/2022
УХВАЛА

9 травня 2022 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» про визнання протиправною та недійсною умови трудового договору; визнання частково нечинним штатного розпису; зобов`язання привести штатний розпис у відповідність із класифікатором посад та законом, внести зміни у наказ про призначення на посаду, встановити надбавки та премію; стягнення недоплаченої частини заробітної плати; визнання протиправними дій, що полягають у заниженні розміру премій; зобов`язання скасувати накази та встановити нові відсотки премій; стягнення недоплаченої частини премій, компенсації за невикористані відпустки, компенсації за використання особистого комп`ютера та принтера; визнання протиправними та такими, що вводять в оману, дій, що полягають у встановленні заниженого розміру підвищення посадового окладу, зобов`язання скасувати наказ про підвищення посадового окладу; стягнення посадової надбавки в подвійному розмірі, недоплаченої матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи; визнання протиправними наказу про зміну істотних умов праці та дій, що полягають у проведенні розслідування за прогул та у притягненні до дисциплінарної відповідальності; зобов`язання скасувати фіктивний наказ про зміну істотних умов праці та відновити дійсний наказ про переведення працівників на виконання обов`язків дистанційно, скасувати накази про призначення проведення службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи; зобов`язання поновити на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить:

1. визнати протиправною та недійсною умову трудового договору, укладеного з позивачем, про встановлення йому 7 тарифного розряду з посадовим окладом;

2. визнати нечинним штатний розпис ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119) в частині включення в нього групи з охорони праці працівників;

3. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_2 привести штатний розпис у відповідність із класифікатором посад, ч.5 ст.15 Закону України «Про охорону праці» та Положенням про службу охорони праці;

4. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. внести зміни до наказу №14/ОС-20 від 15 січня 2020 року: призначити ОСОБА_1 на посаду начальника відділу з охорони праці з 16 січня 2020 року, встановити йому 25 тарифний розряд з посадовим окладом згідно зміненого штатного розпису;

5. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. встановити позивачу надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу та надбавку за особливі умови праці в розмірі 50% посадового окладу;

6. встановити ОСОБА_1 премію в розмірі 180% посадового окладу;

7. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача недоплачену частину заробітної плати: посадовий оклад в розмірі 87598 гривень 89 копійок, надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 47640 гривень 4 копійок, надбавку за особливі умови праці в розмірі 75273 гривень 53 копійок;

8. визнати протиправними дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягають у заниженні ОСОБА_1 премій з березня 2020 року;

9. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати вказані накази та встановити позивачу розмір премій на рівні 180% посадового окладу;

10. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача недоплачену частину премій в розмірі 261574 гривень 28 копійок;

11. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача компенсацію за 26 днів невикористаної відпустки в розмірі 55800 гривень 12 копійок, компенсацію за 4 дні невикористаної (комп`ютерної) відпустки в розмірі 10865 гривень 60 копійок та компенсацію за використання особистого комп`ютера та принтера в розмірі 2100 гривень 00 копійок;

12. визнати протиправними та такими, що вводять в оману, дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягають у встановленні ОСОБА_1 в наказі №9/ОС-21 від 25 січня 2021 року підвищення посадового окладу в розмірі 10% з 1 січня 2021 року;

13. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №9/ОС-21 від 25 січня 2021 року;

14. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь позивача посадову надбавку в подвійному розмірі, що становить 16527 гривень 40 копійок, недоплачену матеріальну допомогу в розмірі 10011 гривень 90 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 9032 гривень 00 копійок;

15. визнати протиправним наказ колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М. №88/ОД-20 від 23 березня 2020 року «Про зміну істотних умов праці працівників ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)»;

16. визнати протиправними дії колишнього начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Турчина С.М., що полягають у проведенні розслідування відносно прогулу позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності;

17. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати фіктивний наказ №88/ОД-20 від 23 березня 2020 року «Про зміну істотних умов праці працівників ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та відновити дійсний наказ №88/ОД-20 від 23 березня 2020 року «Про переведення працівників ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на виконання обов`язків дистанційно»;

18. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №58/0/1-21 від 15 лютого 2021 року «Про призначення проведення службового розслідування та створення комісії»;

19. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №9/ОС/СТ-21 від 18 лютого 2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »;

20. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. скасувати наказ №41/ОС-21 від 4 березня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України;

21. зобов`язати начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Савченка О.І. поновити позивача на роботі в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на посаді начальника відділу з охорони праці;

22. стягнути з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 663310 гривень 00 копійок.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 1 «Письмові заяви учасників справи», главою 2 «Відкриття провадження у справі» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» під час розгляду справи в усіх судових інстанціях від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Встановлено, що позовні вимоги, викладені в пунктах 1, 2, 3, 4, 15, 16, 17, 18, 19 описової частини ухвали судді, не є вимогами про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за заявлення перелічених позовних вимог. За своїм змістом вони є вимогами немайнового характеру. У зв`язку з тим, що станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривню 00 копійок, за кожну позовну вимогу немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок (2481 х 0,4). Кількість таких позовних вимог становить 9 вимог. Тому за їх заявлення позивач зобов`язаний сплатити судовий збір в розмірі 8931 гривні 60 копійок (992,40 х 9).

Крім того, пред`явлений позов містить вимоги про стягнення з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи та за час вимушеного прогулу. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.57, 58 постанови від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18), за змістом приписів статтею 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагород за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. За правилом ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи та за час вимушеного прогулу. За своїм змістом вони є вимогами майнового характеру, їх загальний розмір становить 672342 гривні 00 копійок (9032,00 + 663310,00). Тому за вказані позовні вимоги ОСОБА_3 зобов`язаний сплатити судовий збір в розмірі 6723 гривень 42 копійок (672342,00 : 100%).

Таким чином, загальний розмір судового збору, який позивач зобов`язаний сплатити за всі вимоги майнового та немайнового характеру, становить 15655 гривень 2 копійки (8931,60 + 6723,42). До пред`явленого позову не приєднаний платіжний документ на підтвердження сплати позивачем судового збору у вказаному розмірі. Ця обставина свідчить про те, що позов поданий без додержання вимоги, передбаченої ч.4 ст.177 ЦПК України. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», вимога щодо сплати судового збору, визначеного законом, не обмежує право заявника на доступ до суду.

З огляду на це суддя вважає, що пред`явлений позов належить залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали судді для сплати судового збору в розмірі 15655 гривень 2 копійок.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» про визнання протиправною та недійсною умови трудового договору; визнання частково нечинним штатного розпису; зобов`язання привести штатний розпис у відповідність із класифікатором посад та законом, внести зміни у наказ про призначення на посаду, встановити надбавки та премію; стягнення недоплаченої частини заробітної плати; визнання протиправними дій, що полягають у заниженні розміру премій; зобов`язання скасувати накази та встановити нові відсотки премій; стягнення недоплаченої частини премій, компенсації за невикористані відпустки, компенсації за використання особистого комп`ютера та принтера; визнання протиправними та такими, що вводять в оману, дій, що полягають у встановленні заниженого розміру підвищення посадового окладу, зобов`язання скасувати наказ про підвищення посадового окладу; стягнення посадової надбавки в подвійному розмірі, недоплаченої матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи; визнання протиправними наказу про зміну істотних умов праці та дій, що полягають у проведенні розслідування за прогул та у притягненні до дисциплінарної відповідальності; зобов`язання скасувати фіктивний наказ про зміну істотних умов праці та відновити дійсний наказ про переведення працівників на виконання обов`язків дистанційно, скасувати накази про призначення проведення службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи; зобов`язання поновити на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання ним копії ухвали судді для сплати судового збору в розмірі 15655 гривень 2 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення допущеного ним процесуального недоліку позов буде визнаний неподаним та повернутий.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець