ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1953/21 Номер провадження 22-ц/814/352/22Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Карпушина Г.Л.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2021 року у складі головуючого судді Тесленко Т.В., ухвалене в залі суду в м. Кобеляки, повний текст якого складено 02 листопада 2021 року, у справі № 532/1953/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачів - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей, які продовжують навчання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Кобеляцького районного суду Полтавської області з вказаним позовом та просили стягнути з ОСОБА_4 на їх користь аліменти в розмірі по 1/6 частці на кожного від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що вони є доньками ОСОБА_4 . Згідно з рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31.08.2005 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав. Відповідно до рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.04.2012 року прізвище « ОСОБА_1 » було змінено на « ОСОБА_1 ». На даний час позивачі є повнолітніми. Навчаються на денній формі у вищих навчальних закладах, у зв`язку з цим не мають можливості працювати, а батько матеріальної допомоги не надає.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дитинства мають хронічні захворювання, що потребує постійних затрат на лікування.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачів - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей, які продовжують навчання - відмовлено.

З рішенням суду не погодилися позивачі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Ясниська О.О. просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення є упередженим, протиправним та таким, що винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, представник позивачів стверджує, що судом першої інстанції помилково не застосовано норми ст. 199 СК України. Крім цього, зазначає, що місцевий суд не надав жодної оцінки наданим позивачами розрахунком заборгованості зі сплати аліментів відповідача та випискам з банку про сплату аліментів відповідачем 06.09.2021 року в сумі 66760,59 грн. та 13.09.2021 року - в сумі 5343,39 грн., що підтверджує наявність доходів у відповідача та можливість надавати допомогу на утримання дітей.

Вказує, що позивачі мають хронічні захворювання, що потребує постійних затрат на лікування.

Також Ясниська О.О. посилається на ч.2 ст.182 СК України та зазначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім цього, адвокат Ясниська О.О. стверджує про порушення судом першої інстанції норм ст..ст.89,212, 263 та 265 ЦПК України.

24 грудня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_4 - адвоката Бобрищевої І.Р., у якому остання просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити, а рішення Кобеляцького районного суду Полавської області від 28 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Зокрема , вказує, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок загального захворювання. Крім цього, ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ, 2 ст. ризику, у зв`язку з чим відповідач не працює, інших доходів окрім пенсії та коштів, отриманих від оренди земельної ділянки - не отримує. Також на утриманні ОСОБА_4 перебувають та проживають разом з ним двоє неповнолітніх дітей, а тому відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу та сплачувати аліменти на період навчання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.13 ст.7 та п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Ураховуючи, що згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Полтавського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України).

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7)

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2005 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14)

Згідно з рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 квітня 2012 року прізвище позивачів було змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . (а.с.6)

Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою Старостинським округом №5 виконавчого комітету Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області від 02.08.2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом з матір`ю , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.11)

Повнолітня ОСОБА_1 є студентом першого курсу факультету ветеринарної медицини Полтавської державної аграрної академії денної форми навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2026 року. (а.с.15)

Повнолітня ОСОБА_2 є студентом другого курсу денної форми навчання Луганського національного університету імені Тараса Шевченка, факультет іноземних мов, за державним замовленням, який діє на базі Полтавського університету економіки і торгівлі. Термін навчання: з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою №334 від 06.07.2021 року (а.с.15 зворот)

Згідно з довідкою МСЕК серії 12ААВ № 108020 від 05.04.2021 ОСОБА_4 має інвалідність ІІІ групи з 15.03.2021 року, безтерміново, за загальним захворюванням (а. с. 61).

Пунктом 12 зазначеної довідки та Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 293 від 05.04.2021 року визначено, що відповідачу протипоказані важкі, шкідливі, небезпечні умови праці, психоемоційні навантаження, нічні зміни, керування транспортними засобами та виконання робіт, пов`язаних з безпекою руху. (а. с. 61-64)

Крім цього, ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ, 2 ст. ризику(а. с.65).

Згідно довідки про доходи ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.09.2021 року, відповідач перебуває на обліку Кобеляцького об`єднаного управління ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності ( а.с.67)

Як вбачається з відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 27.10.2021 року, за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2021 року за ОСОБА_4 відсутня інформація про доходи.( а.с.80)

Відповідно до довідки про склад сім`ї Виконкому Білицької селищної ради Кобеляцького району від 16.09.2021 року, ОСОБА_4 є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 і до складу його сім`ї входять: дружина - ОСОБА_9 та два сини : ОСОБА_10 2011 р.н. та ОСОБА_11 2014 р.н. ( а.с.68,69,70)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , місцевий суд виходив з того, що батько повнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має скрутне матеріальне становище, що підтверджується наданими у справі доказами, є інвалідом ІІІ групи, потребує постійного лікування та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу донькам.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу).

При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (правовий висновок, викладений у постанова ВСУ від 24.02.2016 по справі № 6-1296цс15).

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, які мають стягуватися на утримання дитини, суд обов`язково має врахувати можливість надання такої допомоги відповідачем (одним з батьків).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказ у окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аліменти, спрямовані на утримання дітей, повинні бути достатніми та співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є інвалідом ІІ групи інвалідності(а.с.61), отримує пенсію по інвалідності яка в середньому складає 898,67 грн. на місяць (а.с.67) , має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с. 68, 69,70), інших доходів окрім пенсії не має.

Жодних доказів про те, що матеріальний стан відповідача дає можливість сплачувати аліменти на утримання позивачів і не змінився в порівнянні з тим, що був до досягнення дітьми повноліття, наявність доходу який може забезпечувати себе та позивачів, як зазначено у позові та апеляційній скарзі, суду не надано.

Надані позивачами докази не дають можливості визначити середньомісячні витрати, пов`язані з їх навчанням.

Зважаючи на встановлений законодавством розмір мінімального прожиткового рівня (з 01 липня 2021 року - 2 379 грн), стягнення аліментів у розмірі - не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу працездатного віку, матиме наслідком утримання понад 50% доходів відповідача та є в рази більшою ніж отримує відповідач у зв`язку з інвалідністю.

Доводи апеляційної скарги про наявність фінансової платоспроможності відповідача не доведено позивачами жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 81 ЦПК України, а тому не носять переконливого значення.

Колегія суддів вважає, що всебічно дослідивши надані сторонами докази, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу донькам на період навчання, при цьому виконав вимоги статей 89, 264, 265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам, а також навів у рішенні мотивовані оцінки аргументів сторін та мотиви прийняття і відхилення наданих у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги фактично в повній мірі повторюють доводи, викладені у позові, яким судом надано відповідну правову оцінку.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Ясниської Олени Олексіївни - залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 06 січня 2022 року.

Головуючий: С.А. Гальонкін

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Г.Л. Карпушин