Справа № 472/67/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс», третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс», третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що в грудні 2021 року позивачу стало відомо шляхом ознайомлення в застосунку «Дія», що рахунок відкритий у банку на її ім`я арештовано на підставі постанови приватного виконавця Куліченко Д.О. в рамках виконавчого провадження № 67988340 про стягнення коштів.

Під час ознайомлення із даними АСВП (автоматизована система виконавчого провадження) встановлено, що приватним виконавцем Куліченко Дмитром Олександровичем, 23 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 11655 від 15 березня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» грошових коштів у розмірі 11 194,09 грн.

Як вбачається із виконавчого напису нотаріуса, 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено кредитний договір № 004-14048-221007. На підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К від 06 жовтня 2017 року було передано усі права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». В подальшому 30 грудня 2020 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «ФК «Уно Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-30/12 від 30.12.2020 року, на підставі якого ТОВ «Уно Капітал» набуло право нового кредитора, яке на підставі договору відступлення прав вимоги № 1-27/ від 27 січня 2021 року передано усі права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінрезерв Плюс» ідентифікаційний код юридичної особи 44109676.

Вважає, що зазначений виконавчий напис має бути судом визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням норм законодавства України, а саме позивач виконала зобов`язання по сплаті коштів перед ПАТ «Дельта Банк», укладений і ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір був укладений в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення. Також виконавчий напис було вчинено без належної перевірки безспірності заборгованості, що є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису; відсутні посилання на процентну ставку по кредиту, та посилання на розмір та порядок нарахування штрафних санкцій та пені. Таким чином, встановити чи є розмір простроченої заборгованості за сумою кредиту зазначених у виконавчому написі, такими що відповідають умовам договору є неможливим. Зважаючи на викладене, представник позивача просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21 січня 2022 року провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання. За клопотанням представника позивача витребувано: від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» документи на підставі яких, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 15.03.2021 року було вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 11655 про стягнення с ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 11 194,09 грн.; від приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича (54030, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 17-а, офіс 13) матеріали виконавчого провадження № 67988340 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінрезерв Плюс" грошових коштів в розмірі 11 194,09 грн. та від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, документи та матеріали, на підставі яких вчинявся Виконавчий напис № 11655 від 15.03.2021 р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінрезерв Плюс" грошових коштів в розмірі 11 194,09 грн.

Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 12 травня 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою місцезнаходження.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином шляхом направлення їй рекомендованих листів за адресою її місцезнаходження.

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місцезнаходження, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11655, яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 004-14048-221007 укладеним 22 жовтня 2007 р. між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в сумі 11 044 (одинадцять тисяч сорок чотири) гривні 09 (дев`ять) копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» (ідентифікаційний код юридичної особи 44109676, місцезнаходження юридичної особи: 04060, м. Київ, вул. Ризька, 73-Г, офіс 7, реквізити: IBAN НОМЕР_1 , АТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО 300346).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича від 23.12.2021 року ВП № 67988340 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа, а саме, виконавчого напису № 11655 виданого 15.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» грошових коштів у розмірі 11 194,09 грн.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі Закону), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Судом встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису є кредитний договір № 004-14048-221007 від 22 жовтня 2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К від 06 жовтня 2017 року було передано усі права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». В подальшому 30 грудня 2020 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «ФК «Уно Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-30/12 від 30.12.2020 року, на підставі якого ТОВ «Уно Капітал» набуло право нового кредитора, яке на підставі договору відступлення прав вимоги № 1-27/01 від 27 січня 2021 року передано усі права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінрезерв Плюс» ідентифікаційний код юридичної особи 44109676.

На підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова).

Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік документів доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п. 2 в редакції: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також у разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пункт 2.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5).

При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та положень ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованості взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріусу не було надано належних та достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалось.

Зворотнього в судовому засіданні сторони не довели.

Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст. ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати.

Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ № 566, Постанови правління НБУ № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та інше.

Також, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі сторонами доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника є спірною із часу звернення відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі із зазначених вище підстав, а саме - з підстав порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та вчинення виконавчого напису без належної перевірки безспірності заборгованості.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс», третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 11655, яким з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 004-14048-221007 укладеним 22 жовтня 2007 р. між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в сумі 11 044 (одинадцять тисяч сорок чотири) гривні 09 (дев`ять) копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» (ідентифікаційний код юридичної особи 44109676, місцезнаходження юридичної особи: 04060, м. Київ, вул. Ризька, 73-Г, офіс 7, реквізити: IBAN НОМЕР_1 , АТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО 300346).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» (ідентифікаційний код юридичної особи 44109676, місцезнаходження юридичної особи: 04060, м. Київ, вул. Ризька, 73-Г, офіс 7, реквізити: IBAN НОМЕР_1 , АТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО 300346) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 кошти судового збору за подання позовної заяви в розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 травня 2022 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський