Провадження №2/523/3079/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"04" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Єпутатової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок протиправних дій, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 5309 грн., та моральної шкоди у розмірі 2000 грн., отриманої внаслідок протиправних дій.

Позивач обґрунтовує позов тим, що 20.10.2020 року, приблизно о 11:45 год, перебуваючи у дворі свого будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , став свідком, як кілька робочих займаються встановленням паркану на загальній прибудинковій території всередині двору, у зв`язку з чим почав це фіксувати на телефон, в цей момент до нього підійшов ОСОБА_2 , почав бити рукою в область голови, а потім в тулуб, вихопив його телефон марки «Google pixel 3», і повністю розбив його об асфальт.

18.12.2020 року, Суворовським районним судом м.Одеси, було ухвалено вирок, відповідно до якого, ОСОБА_2 , було визнано винним скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначено покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Позивач зазначає, що даними протиправними діями, а саме умисним пошкодженням його майна, телефону марки «Google pixel 3», відповідач завдав матеріальну шкоду в розмірі 5309 грн., яку на момент подачу позову до суду, не відшкодував, що і стало причиною звернення з даним позовом.

Представник позивача. Адвокат Гайса А.М., надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

18.12.2020 року, Суворовським районним судом м.Одеси, було ухвалено вирок, відповідно до якого, ОСОБА_2 , було визнано винним скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначено покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, Суд вважає доведеними протиправні дії відповідача, а саме, 20.10.2020 року, ОСОБА_1 , приблизно о 11:45 год, перебуваючи у дворі свого будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , став свідком, як кілька робочих займаються встановленням паркану на загальній прибудинковій території всередині двору, у зв`язку з чим почав це фіксувати на телефон, в цей момент до нього підійшов ОСОБА_2 , почав бити рукою в область голови, а потім в тулуб, вихопив його телефон марки «Google pixel 3», і повністю розбив його об асфальт,

Вище зазначені обставини підтверджуються поясненнями відповідача, від 27.11.2020р. в яких він, зазначає що, дійсно підійшов до позивача, взяв його мобільний телефон і кинув його об землю, та диском з відеозаписом з мобільного телефону позивача.

Відповідно до висновку №2018 від 08.06.2021р., об технічному стані приладу, а саме: телефон марки «Google pixel 3» відновлення працездатності приладу не можливо.

Позивачем було понесено витрати у розмірі: (179 доларів США, 4333 грн.,) коштував телефон марки «Google pixel 3», був куплений за допомогою платформи ebay.com, 271 грн.,- послуги служб доставки, 350 грн., - митний збір ТОВ «Транс-Логістік-Сервіс», 350 грн., висновок спеціаліста з ремонту телефона, дані обставини підтверджуються копіями квітанцій (ар.спр.,19-28) Так умисними пошкодженням майна позивача, а саме телефону марки «Google pixel 3», відповідач завдав матеріальну шкоду в розмірі 5309 грн.,

У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Як передбачено ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зміст норм ст.ст.11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність майнової шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала майнової шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала майнової шкоди, та її результатом майновою шкодою; вина особи, яка завдала майнової шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування майнової шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану майнову шкоду. При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях із відшкодування майнової шкоди передбачає презумпцію вини заподіювача майнової шкоди, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача майнової шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні майнової шкоди, натомість зобов`язаний подати докази, що підтверджують факт завдання такої шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої майнової шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати таку шкоду. Водночас саме на відповідача законом покладається обов`язок зі спростування презумпції вини заподіювача шкоди. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 листопада 2019 року по справі №910/20261/16, а також у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі №199/6521/19, від 23 вересня 2021 року по справі №199/3654/18, від 02 лютого 2022 року по справі №447/938/14-ц, від 23 лютого 2022 року по справі №473/468/17, від 03 травня 2022 року по справі №450/4163/18.

Згідно ч.1 ст. 1192 ЦК України, Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення майнової шкоди, завданої протиправними діями відповідача, у розмірі 5309 грн., то судом в ході розгляду справи на підставі наявних у ній доказів достеменно підтверджено заявлену позивачем вимогу.

Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, у розмірі 2000 грн., суд приходить до наступних висновків.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Положення ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Однак, позивачем не було доведено обсягу моральних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 2000 грн.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позовна вимога про стягнення моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню у розмірі 500 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок протиправних дій.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17.09.2004 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) майнову шкоду в розмірі 5309 (п`ять тисяч триста дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17.09.2004 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17.09.2004 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь держави судовий збір у розмірі 1240 (тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суду м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 08.07.2022 року.

Суддя