Справа № 646/5663/21
№ провадження 2/646/482/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.22 р. м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Благої І.С.,
за участю секретаря судового засідання - Курченко К.В.,
представника позивача - ОСОБА_11,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реа Компані», ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління держспоживслужби в Чернівецькій області, про визнання продавцем, визнання недійсним договору, стягнення попередньої оплати, неустойки, моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії, -
Позивачка звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «Реа Компані» та ОСОБА_2 , у якому просить:
-визнати продавцем за договором укладеним на відстані (замовлення № 2221 від 30.04.2021р.), що було розміщено у інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Реа Компані»;
-визнати недійсним договір, укладений на відстані (замовлення № 2221 від 30.04.2021р.) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» та ОСОБА_1 , як правочин, здійснений з використанням нечесної підприємницької практики;
-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» на користь позивачки кошти у сумі 2278,00 грн., що сплачені як попередня оплата в рахунок замовлення № 2221 від 30.04.2021р.;
-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» на користь позивачки кошти у сумі 1435,14 грн., в якості неустойки за затримку повернення грошей;
-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» на користь позивачки кошти у сумі 2278,00 грн., в якості компенсації моральної шкоди;
-зобов`язати ОСОБА_2 надати позивачці інформацію про реквізити рахунку, на які вона повинна здійснити повернення коштів у сумі 1171, 00 грн., а ОСОБА_1 здійснити повернення коштів у вказаній сумі за наданими ОСОБА_2 реквізитами рахунку (платіжної карти).
Ухвалою від 02.09.2021р. справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідачі відзив за правилами спрощеного позовного провадження не надали, в судові засідання не з`явились з невідомих суду причин. Судом вживались передбачені Законом заходи для забезпечення їх явки в судові засідання. У зв`язку з вищевикладеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Пояснення третьої особи на адресу суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивачки, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 30.04.2021р. ОСОБА_1 здійснила замовлення товару у мережі Інтернет, а саме шторки для ванної REA LAGOS -1 RAMA 70х140 (REA-K4569). Замовленню присвоєно № 2221.
Як вбачається із роздруківки смс- листування у мобільному додатку «Viber», між абонентами з номерами телефону НОМЕР_2 (далі продавець) та НОМЕР_1 (далі покупець) відбувалося спілкування наступного змісту :
-30.04.2021р. продавець - «Уважаемый (ая) ОСОБА_3 ! Оплатить предоплату: 2278 грн. Вы сможете на карту НОМЕР_3 ОСОБА_2 + 0,2% комиссия банка. Номер Вашего заказа № 2221. Для подтверждения наберите на тел.: НОМЕР_4 » (російською мовою);
-30.04.2021р. покупець - «Оплатила!. Харьков НП 132 ОСОБА_9 НОМЕР_11» (російською мовою);
-30.04.2021р. подавець - «Благодарю, оформляем Ващ заказ» (російською мовою);
-05.05.2021р. покупець - «Добрый день. Товар еще не отправлен? Сегодня отправите?» (російською мовою);
-05.05.2021р. продавець - «Здравствуйте сегодня - завтра отправка. Ожидайте от нас номер ТТН» (російською мовою);
-06.05.2021р. покупець - «Добрый день. Перед тем как оплачивать 1 / 2 стоимость товара, я уточнила когда будет отправка. Мне пообещали в среду, 05 мая - крайний срок. Сегодня 06 мая! Товар до сих пор не отправлен!» (російською мовою);
-07.05.2021р. покупець - «И где же обещанный номер ттн?!» (російською мовою);
-07.05.2021р. продавець - «Водитель на Новой Почте делает отправку, когда вернётся отправим Вам номер ТТН» (російською мовою);
-07.05.2021р. покупець - «Добрый вечер. Товар я так понимаю не отправлен. Прошу отменить заказ и сделать возврат средств на карту НОМЕР_6 . В противном случае я буду вынуждена обратиться в соответствующие службы по защите прав потребителей. Отправка завтра 08.05.2021р. не устраивает» (російською мовою);
-08.05.2021р. покупець - « ОСОБА_10 копию требования направленого на ваш електронний адрес ІНФОРМАЦІЯ_1 » (російською мовою). До смс- повідомлення прикріплено Вимогу про повернення суми попередньої оплати;
-12.05.2021р. покупець - Заява про повернення коштів за порушення прав споживача;
-13.05.2021р. покупець - документ формату pdf «Скарга про порушення прав споживача»;
-14.05.2021р. покупець - документ формату pdf «Лист товар» та Заява про надання інформації про товар покупцем до продавця;
-28.05.2021р. продавець - «Здравствуйте! Ваш товар находится в отделении Новой Почты с 2021р.-05-12. На сегодняшний день началось платное хранение товара в отделеении. В случае, не получения товара в отелдении № 19 г.Харьков , наш интернет-магазин будет вынежден сделать возврат товара на склад, а Вам свершивм возврат денежных срелдств с минусрм стоимости доставки Новой почты. Ожижаем от Вас информацию: номр карты ІНФОРМАЦІЯ_4 и ФИО получателя для возврата средстив. Если у Вас возникли дополнительные вопросы, свяжитесь с нами: НОМЕР_2 » (російською мовою);
08.05.2021р. на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було направлено «Вимогу про повернення суми попередньої оплати». У вимозі ОСОБА_1 зазначила, що в супереч вимогам Закону «Про захист прав споживачів» станом на 08.05.2021р. продавцем не було надані відповідні документи та інформація про товар, товар не передано, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить терміново здійснити повернення коштів у сумі 2278 грн., які були сплачені 30.04.2021р.
12.05.2021р. на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було направлено «Заяву про повернення коштів та порушення прав споживача». У заяві ОСОБА_1 посилалась на ігнорування її «Вимоги про повернення суми попередньої оплати» від 08.05.2021р., порушення вимог ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів» та просила здійснити повернення її коштів. Заява аналогічного змісту направлена на адресу інтернет - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_2 засобом поштового зв`язку. Докази поштового відправлення суду не надано.
13.05.2021р. на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було направлено «Скаргу про порушення прав споживача», в якій остання просила повернути її кошти у сумі 2278 грн., які були сплачені 30.04.2021р.
14.05.2021р. ОСОБА_1 направлено засобом поштового зв`язку на адресу інтернет - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_2 «Заяву про надання інформації про товар покупцем до продавця», в якій ОСОБА_1 зазначає про невідповідність інформації, яка міститься на сайті магазину, реальному стану речей та продукції заводу виробника. Докази поштового відправлення суду не надано.
28.05.2021р. на електронну адресу позивачки ІНФОРМАЦІЯ_3 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист наступного змісту: «Доброго дня! Замовлення №2221 - Шторка для ванної Rea LAGOS-1 RAMA 70X140 (REA- K4569). Ваш товар знаходиться в відділенні Нової Пошти з 2021-05-12. На сьогоднішній день почалося платне зберігання товару у відділенні, тому ми змушені зробити переадресацію товару на склад. А Вам зробимо повернення грошових коштів з мінусом вартості доставки Нової Пошти. Очікуємо від Вас інформацію: номер карти ІНФОРМАЦІЯ_4 і ПІБ одержувача для повернення грошових коштів. Якщо у Вас виникли додаткові питання, зв`яжіться з нами: НОМЕР_2 ».
29.06.2021р. на електронну адресу позивачки ІНФОРМАЦІЯ_3 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист наступного змісту: «Доброго дня! Замовлення №2221 - Шторка для ванної Rea LAGOS-1 RAMA 70X140 (REA- K4569) Очікуємо від Вас інформацію: номер карти ІНФОРМАЦІЯ_4 і ПІБ одержувача для повернення грошових коштів. Ми повернемо Вашу передоплату за урахуванням вартості доставки Нової Пошти. У доданому файлі ми прикріпимо документ, який свідчить про те, яка сума була оплачена за доставку.». Згідно з копією квитанції, вартість послуг відправлення переказу загалом складає 1171 грн.
11.08.2021р. з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу позивачки ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов лист наступного змісту «Доброго вечора. Повертаємо Вам оплату за товар згідно замовлення № 2221 (покупець ОСОБА_8 ), моб. тел. НОМЕР_1 ) від 30.04.2021р. року за мінусом витрат на доставку. Доставка була здійснена вчасно. Покупець не забрав товар, відповідно доставка здійснюється за його рахунок згідно з умовами. До даного листа прикріплена квитанція про повернення коштів. З повагою, ФОП ОСОБА_2 ».
Листом від 11.06.2021р. № 24.07/02-2966-21 заступник начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Чернівецькій області повідомив ОСОБА_1 , що захід державного нагляду (контролю) не проведено у зв`язку з тим, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ФОП ОСОБА_2 протягом встановленого терміну перевірки був зачинений.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Поштова, 4; код юридичної особи 44134455, інформація для зв`язку - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; керівник - ОСОБА_2 .
Листування ОСОБА_1 з інтернет-магазином у мобільному додатку «Viber» відбувалося через номер телефону НОМЕР_2 . Листи на електронну адресу позивачки від представника інтернет-магазину надходили з електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Грошові кошти у вигляді попередньої оплати замовлення були перераховані на рахунок ОСОБА_2 , який є керівником (отже повноважним представником) ТОВ «Реа Компані». Вказані факту у своїй сукупності свідчать про укладання договору саме з ТОВ «Реа Компані», отже цивільні права та обов`язки з цього правочину виникли у позивачки та зазначеної юридичної особи.
В той же час застосування судом такого способу захисту порушеного права позивачки як визнання вказаного товариства продавцем за договором не є ефективним у розумінні ст.5 ЦПК України, оскільки для правильного вирішення цього цивільно-правового спору достатньо встановлення цього факту у мотивувальній частині рішення.
Одночасно з цим, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Цивільним кодексом України, який зокрема регулює договірні зобов`язання.
Згідно з положеннями ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст.627 ЦК України).
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.
Положеннями ч. 3 ст. 698 ЦК України встановлено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист прав споживача" споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», укладення договору на відстані відбувається та допомогою засобів дистанційного зв`язку: телекомунікаційних мереж, поштового зв`язку, телебачення, інформаційних мереж, зокрема Інтернет (статті 1, 13 Закону).
Положеннями ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; основні характеристики продукції; включаючи плату за доставку, та умови оплати; гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; інші умови поставки або виконання договору; мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; вартість електронних комунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; період прийняття пропозицій; порядок розірвання договору. У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону.
Згідно зі ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).
Статтею 19 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено заборону нечесної підприємницької практики.
Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції; будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу; потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець; характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції; права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків.
Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.
Забороняються як такі, що вводять в оману, зокрема пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.
Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.
При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться зокрема час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції.
Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики: створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати; здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла; здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача; вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання.
Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Суб`єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством.
Як встановленому в ході судового розгляду справи, ТОВ «Реа Компані» під час пропонування продукції позивачці при оформленні договору за індивідуальним замовленням № 2221 від 30.04.2021р., була надана нечітка, незрозуміла та двозначна інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору, що унеможливило отримання позивачкою необхідного їй товару. Вищевказаний договір був вчинений з використанням нечесної підприємницької практики із використанням обману, оскільки позивачці як покупцю не було надано основні характеристики продукції, яку вона мала намір придбати, не надано інформацію про місце розташування і повну назву продавця. На неодноразові звернення покупця до продавця вказана інформація надана не була, товар все ж таки був направлений позивачці після її обґрунтованої відмови від нього. Після отримання продавцем заяв та вимог позивачки щодо відмови від замовлення та прохання повернути сплачені нею грошові кошти за замовлення, воно все ж таки було надіслано на відповідне відділення Нової Пошти, що потягло за собою необхідність оплати вартості доставки товару. Позивачці надходили неодноразові повідомлення та вимоги про отримання товару, оплату його вартості, оплату вартості доставки, надання реквізитів для повернення частини коштів, що вказує на ведення товариством агресивної підприємницької практики.
Враховуючи зазначене, вимоги позивачки про визнання договору недійсним та стягнення вартості попередньої оплати в рахунок замовлення у розмірі 2278 грн. підлягають задоволенню.
Одночасно з цим слід зазначити, що положення ч.9 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» про виплату споживачеві неустойки в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожен день затримки повернення грошей в даному випадку не може бути застосовано судом з огляду на те, що вони підлягали застосуванню судом при розгляді справи щодо наслідків невиконання умов договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, в частині повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору. У даному ж випадку спірний договір є недійсним.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення неустойки за затримку повернення грошей у розмірі 1435,14 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями (бездіяльністю). Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.
При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.
При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивачка в своєму позові зазначає, що моральна шкода полягає в тому, що у зв`язку з діями відповідача по введенню її в оману, наданням недостовірної інформації стосовно товару, привласненням грошових коштів, які нею було сплачено за цей товар, їй було завдано негативні емоції та переживання. Завдану позивачці моральну шкоду, вона оцінює в розмірі 2278,00 грн.
Таким чином, з урахуванням вимог розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Реа Компані» на користь позивачки моральну шкоду у заявленому розмірі.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надати інформацію про реквізити рахунку, на які можливо здійснити повернення коштів у розмірі 1171,00 грн., то вказані вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду справи, спірний договір було укладено між позивачкою та ТОВ «Реа Компані», керівником якого є ОСОБА_2 . Таким чином, доводи позивачки про те, що вищевказані грошові кошти надійшли на її рахунок без належної правової підстави, є неспроможними.
Вимоги позивачки про її зобов`язання здійснити повернення коштів у сумі 1171, 00 грн. за наданими ОСОБА_2 реквізитами також задоволенню не підлягає, оскільки судом не може бути застосовано такий спосіб захисту прав позивачки як зобов`язання позивачки вчинити певну дію щодо відповідача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне.
Позивачка, звернувшись до суду за захистом своїх прав як споживача, була звільнена від сплати судового збору. Доказів понесення позивачкою інших судових витрат суду не надано.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, зокрема судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Реа Компані».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 10, 13, 43, 44, 76-83, 89, 133, 141, 229, 235, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України,
Частково задовольнити позов ОСОБА_1 .
Визнати недійсним договір, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» та ОСОБА_1 (замовлення № 2221 від 30.04.2021р.).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» на користь ОСОБА_1 (рахунок НОМЕР_8 ) кошти, сплачені як попередня оплата в рахунок замовлення № 2221 від 30.04.2021р. у розмірі 2278,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» на користь ОСОБА_1 (рахунок НОМЕР_8 ) моральну шкоду у розмірі 2278,00 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реа Компані» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Позивач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_3 .
Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Реа Компані», ідентифікаційний номер юридичної особи 44134455, м.Чернівці, вул.Поштова, 4.
ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_4 .
Третя особа: Головне управління держспоживслужби в Чернівецькій області, м.Чернівці, вул.Сторожинецька, 115.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.С. Блага