Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово - будівельного кооперативу «50 років Жовтня», Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії та стягнення упущеної вигоди,

в с т а н о в и в:

19.08.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Житлово - будівельного кооперативу «50 років Жовтня», Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просив суд: визнати протиправними дію Житлово - будівельного кооперативу «50 років Жовтня» з інформування Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про наявність боргу за спожиті житлово - комунальні послуги; зобов`язати Житлово - будівельний кооператив «50 років Жовтня» відкликати подану інформацію з 2018 року в Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про наявність боргу за житлово - комунальні послуги по особовим рахункам згідно договорів по наданню ОСОБА_1 , комунальних та житлових послуг за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з Житлово - будівельного кооперативу «50 років Жовтня» упущену вигоду у вигляді недоотриманої субсидії у розмірі 1,00 грн..

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була власницею квартири АДРЕСА_2 . Позивач повідомив ЖБК «50 років Жовтня» , який є надавачем житлово - комунальних послуг про смерть власниці квартири, про що свідчить довідка від 04.02.2014 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. ЖБК «50 років Жовтня», який є надавачем житлово-комунальних послуг, продовжував нараховувати плату за користування житлово-комунальними послугами за одну особу по нормам споживання та обліковувати борг за особовим рахунком власниці квартири, яка померла, ОСОБА_2 . Це підтверджується рахунками-квитанціями з оплати послуг за 113 рік. Згідно довідки ЖБК «50 років Жовтня», станом на 01.01.2014 року опубліковується заборгованість по обслуговуванню прибудинкової території, постачання гарячої та холодної води, водовідведення у розмірі 3755,09 грн. що підтверджується довідкою №7 від 09.07.208 року. Позивач вказує, що успадкував дану квартиру і отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.12.2013 року. Також, уклав Договір з ЖБК «50 років Жовтня» про надання житлово - комунальних послуг від 01.01.2014 року. Позивач зазначає, що з часу прийняття спадщини і до сьогодні, кредитор - ЖБК «50 років Жовтня» не звертався до суду з вимогою до спадкоємця повернути борг спадкодавця, і втратив право на повернення боргу через 1 рік після отримання свідоцтва на спадщину і реєстрації права власності. Також, позивач зазначає, що починаючи з жовтня 2015 року він отримував житлову субсидію, як малозабезпечена особа, однак, починаючи з 01 червня 2018 року Управлінням прийнято рішення про припинення у наданні житлової субсидії у зв`язку з наявною заборгованістю за комунальні послуги. Однак, позивач вважає прийняте рішення протиправним, обгрунтовуючи тим, що після смерті спадкодавця змінилась юридична природа заборгованості, та мають обліковуватись як борг спадкодавця а не заборгованість за комунальні послуги. Таким чином, на думку позивача, саме дії ЖБК «50 років Жовтня» в частині надання довідки про наявну заборгованість за комунальними послугами, слугували підставою для припинення виплати субсидії.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задоволено.

Витребувано в Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації розрахунок призначеної субсидії 2018 - 2021 роках.

07 жовтня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва від відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ЖБК «50 років Жовтня» повідомило Управління про наявність заборгованість за кв. АДРЕСА_2 , яка належить позивачу, у зв`язку з чим, Управлінням було прийняте правомірне рішення щодо відмови у надання субсидії з червня 2018 року. Також, відповідач зазначив, що інформацію про заборгованість було внесено до Програмного комплексу «Житлові субсидії», який не передбачає функцію розрахунку субсидії за наявністю інформації про заборгованість за комунальні послуги. Також, відповідач просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності, який просить розраховувати з наступного дня, коли особа довідалась про своє порушене право, тобто з 23.06.2028 року, в даному випадку, отримання повідомлення від Управління про відмову у призначенні субсидії.

29 жовтня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

На підставі ухвали суду від 05.01.2022 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін - відмовлено.

Ухвалою суду від 05.01.2022 року заяву позивача про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову - відмовлено та повернуто позивачу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 04.08.1971 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та була знята з реєстраційного обліку, 31 січня 2013 року, що підтверджується довідкою, виданою ЖБК «50 років Жовтня» №21 від 04 лютого 2013 року. (а. с. 10)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 грудня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори, Зайома Т. Р., на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , 1946 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловік - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а. с.16)

Як зазначено позивачем, та підтверджено відповідачем Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 починаючи з жовтня 2015 року отримував житлову субсидію, однак, починаючи з травня 2018 року, у зв`язку з наявною в Управлінні інформацією про наявність боргу зі сплати житлово - комунальних послуг, прийнято рішення про відмову у призначенні субсидії.

Як вбачається з Довідки № 6, виданої ЖБК «50 років Жовтня» від 09.07.2018 року, заборгованість станом на 01.01.2014 року по обслуговуванні прибудинкової території, холодної води, водовідведенню гарячої води та фонду ремонту за адресою: АДРЕСА_1 складає 3755,09 грн.

Згідно Довідки №7 виданої ЖБК «50 років Жовтня» від 09.07.2018 року, заборгованість станом на 01.05.2014 року по обслуговуванні прибудинкової території, холодної води, водовідведенню гарячої води та фонду ремонту за адресою: АДРЕСА_1 складає 3620,38 грн. (а. с. 15)

Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затверджено положення про порядок призначення житлової субсидії.

Відповідно до п. 16 Положення, в редакції від 01 травня 2018 року, Після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення.

У разі отримання інформації про наявність заборгованості із сплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги та/або внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, житлова субсидія на наступний сезон не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує громадянина рекомендованим листом.

Якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку, житлова субсидія призначається з початку такого сезону.

Якщо громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку в строк понад два місяці з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон, житлова субсидія в такому випадку призначається з місяця, в якому громадянин вчинив такі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з січня 2013 року по січень 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 сформувалась заборгованість по сплаті комунальних послуг, квитанції щодо сплати за надані комунальні послуги кожного місяця надсилались на особовий рахунок, відкритий на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була дружиною позивача, надалі, після отримання свідоцтва на спадщину, реєстрації права власності на спадкове майно, оформлення договірних відносин між позивачем та відповідачем ЖБК, квитанції про сплату комунальних послуг почали надходити на ім`я позивача.

Зі змісту довідок про наявність заборгованості по сплаті комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що позивач належним чином виконує покладений на нього обов`язок зі сплати комунальних послуг, однак сформована заборгованість станом на 01 січня 2014 року до цього часу не погашена.

Таким чином, у зв`язку з внесенням змін до положення щодо надання субсидії, Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації прийняло рішення про відмову у наданні житлової субсидії ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

22 червня 2018 року позивач звертався до Управління з вимогою щодо відновлення житлової субсидії, звертав увагу на те, що борг не визнає, комунальні послуги не отримував, а тому сплачувати відмовляється, оскільки власниця квартири померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а борг нарахований за період, коли відповідач не отримував свідоцтва на спадкове майно.

У відповідь на заяву, Управління повідомило позивача листом від 07.07.2018 року за № 37/11-93-9, яким повідомило причини відмови у наданні субсидії та рекомендувало порядок вирішення спору.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Аналіз вищенаведених норм закону дає прийти до висновку, що права та обов`язки (спадщини) від спадкодавця до спадкоємця переходить в день смерті особи, законодавець не пов`язує дату переходу спадщини після отримання свідоцтва про право на спадщину або реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно.

В даному випадку, прийнявши спадщину до позивача перейшли права та обов`язки які існували на день відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця 26 грудня 2012 року, а отже обов`язок зі сплати житлово - комунальних послуг перейшов з моменту смерті спадкодавця, а отже і відмова у наданні житлової субсидії з боку Управління була правомірною.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача про те, що у відповідності до ст. 1281 Цивільного кодексу України кредитор спадкодавця не пред`явив свої вимоги до нього як спадкоємця, який прийняв спадщину, у встановлений строк, оскільки, як зазначалось вище, у позивача виник обов`язок зі сплати комунальних платежів з 26 грудня 2012 року, після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим.

Зважаючи на те, що в межах даного спору судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав та законних інтересів позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, тому відсутні підстави для застосування до відносин, які виникли між сторонами спору, позовної давності в розумінні положень ст.261 Цивільного кодексу України, враховуючи подану до суду заяву відповідача про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово - будівельного кооперативу «50 років Жовтня», Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії та стягнення упущеної вигоди є необгрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись, Законом України «Про житлово-комунальні-послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Житлово - будівельного кооперативу «50 років Жовтня», Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії та стягнення упущеної вигоди - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.01.2021 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач - Житлово - будівельний кооператив «50 років Життя» (02152, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 24, кв. 112, );

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02125, м. Київ, вул. Курнатовського, буд. 7а, )

Суддя -