ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1176/19 Номер провадження 22-ц/814/174/22Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

секретаря Гречка Є.В.,

за участі: адвоката Семенка Б.М.,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Вовка Сергія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання недійними рішення ради у вирішенні питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відносно конкретної виявленої поза облікової ділянки,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з даним позовом. Позов обґрунтовано тим, що Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області прийнято ряд незаконних рішень, які не відповідають вимогам ст. 118 ЗК України. В зв`язку з чим просили визнати недійсним рішення «Про розгляд заяв громадян" сорок третьої сесії сьомого скликання Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області від 04 квітня 2019 року та рішення Ялосовецької сільської ради сорок третьої сесії сьомого скликання від 04 квітня 2019 року «Про дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 », а також зобов`язати Ялосовецьку сільську раду Хорольського району Полтавської області розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 28 березня 2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою одержання такої ділянки безоплатно у власність».

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2021 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Роз`яснено, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в Полтавському окружному адміністративному суді.

Ухвалу оскаржив адвокат Вовк С.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що вимоги позивачів не стосуються публічно-правових відносин, а тому спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28 березня 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою одержання такої ділянки безоплатно у власність.

Рішенням Ялосовецької сільської ради сорок третьої сесії сьомого скликання від 04 квітня 2019 року «Про розгляд заяв громадян» клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо виділення земельних ділянок залишено без розгляду у зв`язку з відсутністю вільних земель запасу комунальної власності.

Рішенням Ялосовецької сільської ради сорок третьої сесії сьомого скликання від 04 квітня 2019 року «Про дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки гр.. ОСОБА_4 » дано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.00 га із земель комунальної власності у АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір, який носить публічно-правовий характер. Отже, вказаний позов має розглядатись адміністративним судом за правилами, встановленими КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За змістом статті 19 ЦПК України (тут і надалі у редакції, чинній на час пред`явлення позову до суду) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, те, що за своєю правовою природою вони виникають у приватноправових відносинах і містять наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Тому до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Велика Палата Верховного Суду у своїй практиці виходить з того, що якщо особа звертається до повноважного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідні рішення, то у цих правовідносинах зазначений орган реалізує управлінські функції. А тому спори про оскарження таких його рішень належать до юрисдикції адміністративного суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду

від 16 січня 2019 року у справі № 361/2562/16-а та від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а).

Відмова особі у передачі земельної ділянки у власність не є порушенням речового права, якщо тільки немає обставин, які свідчать про наявність у цієї особи або інших заінтересованих осіб речових прав щодо такої земельної ділянки.

У справі, яка переглядається, позивачі просили визнати порушення законодавства органом місцевого самоврядування при вирішенні їх клопотання щодо реалізації свого інтересу в отриманні земельної ділянки.

Наявність існуючого речового права позивачів на земельну ділянку судом не встановлено, а вимоги позивачів зводяться до встановлення порушення закону при реалізації органом місцевого самоврядування владних повноважень щодо передачі у власність земельної ділянки.

Із урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегією суддів не виявлено підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Вовка Сергія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Т. О. Кривчун

Л. І. Пилипчук