Справа № 149/505/21
Провадження № 22-ц/801/540/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 рокуСправа № 149/505/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Г. Є.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Хмільницька житлово-експлуатаційна контора»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 цивільну справу №149/505/21 за апеляційною скаргою адвоката Матяша Д. Ю. в інтересах ОСОБА_2 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Павлюк О. О. у залі суду, повний текст якого складено 23 грудня 2021 року,

встановив:

Короткий зміст вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та розділення особового рахунку.

Позов мотивований тим, що 05 листопада 1991 року ОСОБА_2 , сім`я якого складається із чотирьох осіб, отримав ордер на право займати дві кімнати, загальною житловою площею 42,7 м2 в квартирі АДРЕСА_1 .

Натепер він та відповідач зареєстровані у цій квартирі.

Між відповідачем та КП «Хмільницька ЖЕК» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також заведено відповідні розрахункові книжки.

Указує, що через неприязні стосунки відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою та в оплаті комунальних послуг.

Узагальнюючи викладене, з урахуванням уточненої позовної заяви, ОСОБА_1 просив суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , а саме: (№4) житлову кімнату площею 11,3 м2 визначити за ним, а (№5) житлову кімнату площею 13,5 м2 визначити за ОСОБА_2 . Всі інші приміщення, а саме: (№1) коридор площею 8,5 м2, (№2) кухню площею 7,8 м2, (№3) санвузол площею 3,2 м2 та лоджію площею 6,5 м2 залишити в спільному користуванні. Розділити особовий рахунок з оплати за житлово-комунальні послуги між ним та ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Встановлено такий порядок користування квартирою АДРЕСА_2 : житлову кімнату площею 11,3 м2 (№ приміщення 4) визначено за ОСОБА_1 , житлову кімнату площею 13,5 м2 (№ приміщення 5) визначено за ОСОБА_2 ; всі інші приміщення (коридор площею 8,5 м2, кухню площею 7,8 м2, санвузол площею 3,2 м2, лоджію площею 6,5 м2) залишено в спільному користуванні сторін.

Розділено особовий рахунок з оплати за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони, як користувачі житлового приміщення, не домовилися про порядок користування квартирою, а встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою не порушуватиме житлові та майнові права сторін.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

У лютому 2022 року адвокат Матяш Д. Ю. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року витребувано з Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області матеріали цивільної справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору та пропуску строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2022 року звільнено ОСОБА_2 від сплати судового збору та продовжено відповідачу строк для усунення недоліків в частині пропуску строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Матяша Д. Ю. в інтересах ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 квітня 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду на 12 травня 2022 року о 09:00 год.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У апеляційній скарзі зазначено, що позов стосується виключно розділення особового рахунку, однак суд першої інстанції у порушення норм процесуального права прийняв уточнену позовну заяву з іншим предметом позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що первинне значення у врегулюванні відносин між користувачами квартири має домовленість, а рішення суду не може підмінити домовленість сторін щодо порядку користування житлом. У матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався до відповідача з пропозицією встановити порядок користування квартирою.

Указує, що відповідач не чинив жодних перешкод позивачу в користуванні квартирою.

Доводи особи, яка подала відзиви на апеляційні скарги

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

Указує, що доводи апеляційної скарги про домовленість між сторонами про порядок користування є безпідставними, оскільки спростовуються рядом судових рішень. Відповідач постійно чинить перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою, намагається його виселити, не надає доступу до квартири, змінює замки вхідних дверей, вселяє проживати інших осіб. Між сторонами постійно виникають суперечки з приводу оплати комунальних послуг.

У відзиві ОСОБА_1 просив суду апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

12 травня 2022 року від представника позивача - адвоката Матяша Д. Ю. електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю адвоката у кримінальній справі, розгляд якої призначено на 10:00 год 12 травня 2022 року у Хмільницькому міськрайонному судді під головуванням судді Войнаревича М. В.

Крім цього, у клопотанні зазначено, що відповідач особисто не може брати участь у розгляді справи через погіршення стану здоров`я.

Разом з тим, адвокат не долучив до клопотання копії судової повістки про виклик його до суду для участі у розгляді кримінальної справи.

Більше того, за відомостями веб-порталу Судова влада України у Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області на 12 травня 2022 року о 10:00 год не призначено розгляд справи зазначеної в клопотанні адвоката.

Доказів про стан здоров`я відповідача адвокат також не надав.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ураховуючи викладене, зазначені адвокатом причини неявки в судове засіданні не є поважними

Слід звернути увагу на те, що частиною першою статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Варто також зазначити, що у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на те, що Цивільний процесуальний кодекс України містить в собі чіткі строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій, а також строки для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що на підставі ордеру №2983 від 19 листопада 1991 року ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , надано право на зайняття 2-х кімнат загальною житловою площею 42,7 м2 в квартирі АДРЕСА_2 .

20 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Хмільницька ЖЕК» із заявою про розділ особового рахунку виданого на ім`я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 та відкрити особовий рахунок на дві кімнати на його ім`я на кімнату площею 11,3 м2 та на ім`я ОСОБА_2 на другу кімнату житловою площею 13,5 м2.

У відповідь на вказану заяву КП «Хмільницька ЖЕК» направила лист №11 від 27 січня 2021 року, в якому було роз`яснено позивачу про необхідність звернутись з вказаним питанням до суду.

Згідно з довідкою КП «Хмільницька ЖЕК» №38 від 08 квітня 2021 року по квартирі АДРЕСА_2 відкритий особовий рахунок за № НОМЕР_1 на ім`я відповідача і заведено розрахункову книжку по оплаті за квартиру (надання послуги з управління багатоквартирним будинком).

Борг з квартирної плати (послуга з управління багатоквартирним будинком) за адресою: АДРЕСА_3 особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 станом на 01.07.2021 складає 5332,96 грн. Щомісячне нарахування - 222,90 грн.

Станом на 01 грудня 2021 року борг становить 6447,41 грн, що підтверджується довідкою КП «Хмільницька ЖЕК».

Як слідує з листа Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області №8945/222/01-2021 від 23 червня 2021 року, у період з 01 травня по 23 червня 2021 року ОСОБА_1 двічі звертався до підрозділу з повідомленням про те, що батько ОСОБА_2 перешкоджає йому потрапити до спірної квартири, змінивши замки на вхідних дверях.

За результатами перевірки ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду для визначення порядку вселення в квартиру та подальшого користування.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.12.2020 в справі №149/1638/20 (копія на а. с. 160-162) ОСОБА_5 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 . У частині позовних вимог про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовлено.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2021 року в справі №149/127/21 зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_2 та передати ОСОБА_1 ключі від вказаної квартири.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 листопада 2021 року в справі №149/1618/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 25.06.2021 і довічно, а також з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 25.06.2021 і довічно.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до частини першої статті 63 ЖК УРСР предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї або кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Положеннями статті 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно зі статтею 104 ЖК УРСР член сім`ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним укладення ним окремого договору найму якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, розмір якої не менше встановленої для надання одній особі.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року № 2 суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Встановлюючи порядок користування квартирою місцевий суд врахував, що спірна квартира має загальну площу 42, 7 м2. На кожного члена сім`ї припадає 20,35 м2.

Виділяючи у користування позивачу кімнату площею 11,3 м2, суд першої інстанції вважав, що іншого розподілу бути не може і такий поділ не порушує права відповідача. З огляду на це, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року № 2 не приймаються до уваги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно врахував фізичний стан та захворювання відповідача та його сина, яким виділено у користування ізольовані кімнати, оскільки спільне їх проживання неприпустиме та порушуватиме приписи частини другої статті 61 ЖК УРСР.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і

гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 Правил передбачено, що мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

За змістом п. 13 Правил спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.

Ураховуючи встановлені у справі обставини та неприязні відносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність розділення особового рахунку на оплату житлово комунальних послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв уточнену позовну заяву зі зміненим предметом позову не заслуговують на увагу, оскільки зміна предмету та підстав позову є виключним правом позивача, яким він і скористався у спосіб передбачений ЦПК України.

Обставини на які відповідач посилається в апеляційній скарзі нічим не підтвердженні, а тому не можуть впливати на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а учасник справи, який звернувся з апеляційною скаргою звільнений від сплати судового збору, то судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Матяша Д. Ю. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. К. Медвецький

судді: В. В. Оніщук

С. Г. Копаничук