ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2041/21 Номер провадження 22-ц/814/1016/22Головуючий у 1-й інстанції Солоха О.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника позивача, Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, на рішення Комсомольського районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року

у справі за позовом Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги одинокій матері

УСТАНОВИВ:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У листопаді 2021 року позивач, Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в особі уповноваженого представника, звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав стягнути з відповідачки ОСОБА_1 виплачену допомогу на дітей одиноким матерям за липень 2020 року у сумі 2 218,00 грн. та судовий збір за подачу позову 2 270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.04.2010 ОСОБА_1 звернулась із відповідним пакетом документів до Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі по тексту - Управління) щодо призначення їй допомоги одинокій матері відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», та рішенням Управління від 09.04.2020 ОСОБА_1 була призначена допомога одинокій матері на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Порядку призначення та виплати даного виду допомоги допомога призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується протягом шести календарних місяців.

Позивачем зазначено, що в останнє відповідачка зверталась до Управління з усіма необхідними документами для продовження призначення допомоги 28.01.2021 та відповідно до рішення Управління допомога була їй призначена на період з 01.01.2020 по 30.06.2020.

У подальшому, на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020, строк виплати допомоги була продовжено в автоматичному режимі без надання необхідних документів, за який відповідачці було нараховано та фактично виплачено 2 218,00 грн.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги» було установлено, що з 01 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 року здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан.

Разом із тим, вказаною постановою було внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме доповнено пунктом 35-2, відповідно до якого відповідачка не мала права на отримання даної допомоги у липні 2020 року оскільки не перебувала в трудових відносинах.

З метою досудового врегулювання спору відповідачці було направлено листи від 02.09.2020, 10.06.2021, 04.11.2021 якими їй пропонувалось повернути у добровільному порядку надмірно отриману за липень 2020 року суму державної соціальної допомоги у розмірі 2 218 грн., проте, дані листи відповідачкою були проігноровані.

Посилаючись на те, що переплата утворилась внаслідок зловживання правом та недобросовісності з боку набувача коштів, позивач просив стягнути на його користь заявлену суму та понесені судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

короткий зміст вимог апеляційної скарги;

Із вказаним рішенням не погодився позивач, Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохав рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, неповно дослідив докази та не надав їм належну правову оцінку.

Вказував, що місцевий суд ототожнив постанову Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги» з підзаконним нормативно-правовим актом, що обмежує права відповідачки на отримання допомоги та безпідставно дійшов висновку про порушення позивачем прав відповідача, всупереч нормам процесуального права. Однак, положення цієї постанови є чинними та неконституційними не визнавались. Управління відповідно до свого положення у своїй діяльності керується, серед іншого, постановами Кабінету Міністрів України, та забезпечує ефективне та цільове використання бюджетних коштів.

Щодо висновку суду в рішенні відносно ототожнення відповідачки із членом своєї сім`ї, то скаржником зазначено, що дохід відповідачки включається до середньомісячного сукупного доходу при призначенні та розрахунку допомоги на дітей одиноким матерям, а тому відповідачка відповідно до п. 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі - Порядок), втратила право на отримання даної допомоги одиноким матерям у липні 2020 року.

Щодо позиції суду першої інстанції з приводу неналежного повідомлення Управлінням відповідача про необхідність надання нового пакету документів для призначення допомоги, скаржник вказував, що Порядком не передбачена певна форма повідомлення (звичайний лист чи рекомендований). Листи, адресовані відповідачці, були належним чином оформлені, зареєстровані та до Управління не повернулись, що свідчить про їх отримання. Окрім того, 31.08.2020 відповідач зверталась до Управління, однак категорично відмовилась в письмовій формі ознайомлюватись із тим, що вона безпідставно отримала у липні 2020 року допомогу на дітей одиноким матерям, та відмовилась проти вирахування 20% з наступних виплат суму цієї переплати. Скаржник вважає даний факт беззаперечним доказом недобросовісної поведінки відповідача та суд мав оцінювати твердження позивача та надані ним докази з урахуванням «балансу вірогідностей».

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин;

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі рішення Управління від 29.01.2020 про призначення допомоги сім`ям з дітьми була призначена допомога одиноким матерям на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 (а.с. 7).

Розпорядженням від 18.06.2020 Управлінням продовжено строк виплати допомоги одиноким матерям з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 2 218,00 грн. (а.с. 8).

Як зазначено позивачем, продовження строку виплати допомоги здійснено в автоматичному режимі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020(без подання особою, що отримує таку допомогу, нової заяви та необхідного пакету документів відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми).

Розпорядженням Управління від 15.07.2020 ОСОБА_1 призупинено виплату допомоги на дітей одиноким матерям до з`ясування (а.с. 8).

З листів Управління від 24.08.2020 та від 02.09.2020 (а.с. 9, 14) вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялось про те, що виплату допомоги було продовжено на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в автоматичному режимі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 264 та для підтвердження права на отримання виплаченої державної соціальної допомоги у сумі 2 218,00 грн. їй необхідно звернутись до Управління з повним пакетом документів, в іншому випадку повернути кошти. Докази отримання вказаних листів адресатом матеріали справи не містять.

31.08.2020 ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою до Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської областіпро призначення соціальної допомоги та доданими документами (декларацією про доходи та майновий стан, довідкою з центру зайнятості про не перебування на обліку як безробітної) (а.с. 10-13).

10.06.2021 (а.с. 15) Управлінням направлено вимогу про повернення безпідставно отриманої допомоги одиноким матерям у липні 2020 року в сумі 2 218,00 грн. Докази отримання вказаного листа адресатом матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, дослідивши обставини справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку в їх сукупності, дійшов висновку, що у відповідачки не було мети щодо навмисного приховання даних та не надання необхідних документів для підтвердження здійснення виплат, а переплата державної допомоги відповідачці не пов`язана із недобросовісними діями та зловживаннями останньої. На спростування такого висновку позивачем не надано переконливих аргументів та відповідних доказів.

Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідачки, відсутність доведеності позивачем недобросовісних дій з боку відповідачки, дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, а також ту обставину, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги немає законних підстав і це може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягару, місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно надав оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Предметом спору у справі - є стягнення отриманої допомоги на дитину одинокій матері, що виплачена за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 2 218,00 грн.

Надання державної грошової допомоги сім`ям з дітьми врегульовано Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 якого одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми передбачена допомога на дітей одиноким матерям.

Умови призначення і виплати видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», встановлені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, який затверджено постановою Кабінету Міністрів Українивід 27 грудня 2001 р. № 1751 (далі - Порядок №1751).

Враховуючи спірний період, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, підлягають застосуванню у редакції, що діяла у період спірних правовідносин, а саме липень 2020 року.

За змістом статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно із п. 36 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах.

Пунктом 2 вказаної постанови № 264 установлено, що орган соціального захисту населення протягом одного місяця після відміни карантину проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. У разі коли за результатами проведеного перерахунку:

розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату у розмірі різниці між перерахованим та виплаченим розміром допомоги;

не буде підтверджено право на отримання допомоги або її розмір буде меншим, ніж виплачена під час карантину допомога, орган соціального захисту населення протягом одного місяця з дати відміни карантину надміру виплачені суми допомоги стягує згідно із законом у розмірі не більш як 20 відсотків суми виплаченої допомоги. Перерахунок проводиться з першого числа місяця, в якому закінчився строк виплати допомоги, але не раніше ніж з місяця встановлення карантину.

Разом із тим, 22.07.2020 було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від №632 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», відповідно до якої було установлено, що з 1 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 р., призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року.

Разом із тим, вказаною постановою Кабінету Міністрів України від № 632 від 22.07.2020 пункт2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» було викладено в такій редакції:

«Установити, що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів.

Якщо за результатами проведеного перерахунку:

виявляється, що розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату в розмірі різниці між перерахованим і виплаченим розміром допомоги;

не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення:

- визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю;

- встановлюють строки повернення коштів, які підлягають поверненню залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї;

- повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.

Якщо отримувач допомоги протягом одного місяця з дати скасування карантину не подав заяви та необхідних документів, що не дає змоги провести перерахунок допомоги, органи соціального захисту населення вживають заходів, передбачених абзацами п`ятим - сьомим цього пункту.

Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються:

отримувачем допомоги самостійно;

за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги;

за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку.

Перерахунок проводиться з місяця виплати допомоги, яку продовжено відповідно до підпунктів 1 і 3 пункту 1 цієї постанови, але не раніше ніж з місяця встановлення карантину.».

Як встановлено судом вище, позивачці була призначена державна соціальна допомога на дитину, як одинокій матері, строк виплати якої закінчувався у червні 2020 року (30.06.2020 (а.с. 7)), однак був продовжений Управлінням з 01.07.2020 по 31.07.2020 в автоматичному режимі відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» у зв`язку із введенням на всій території України карантину (без обов`язку подання особою нової заяви та пакету документів, що передбачає Порядок).

За вказаний період позивачці була виплачена допомога у сумі 2 218,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №632 можливість призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, знов таки була пов`язана із фактом подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, при цьому, встановивши обов`язок такого оновлення у період, що передує даті набрання чинності постановою - тобто з 01.07.2020 року.

15.07.2020 допомога ОСОБА_1 на дитину, як одинокій матері, була призупинена Управлінням до з`ясування (а.с. 8).

Повторна заява про призначення допомоги разом із декларацією та довідкою на перебування на обліку безробітної особи були надані ОСОБА_1 до Управління 31.08.2020 (а.с. 10-13).

Відповідно до наведених вище норм права орган соціального захисту населення на підставі поданої особою заяви та необхідних документів наділений повноваженнями провести перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги. Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення:

- визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю;

- встановлюють строки повернення коштів, які підлягають поверненню залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї;

- повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням вживались заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про необхідність повернути виплачені у липні 2020 року кошти у сумі 2 218,00 грн. (лист від 10.06.2021). Доводи скаржника про те, що форма поштового відправлення повідомлення чітко не визначена законодавством (простою чи рекомендованою поштою) є вірними, однак це не звільняє скаржника від доказування недобросовісної поведінки отримувача коштів та факту його обізнаності про вимоги, що надсилались Управлінням.

При цьому, необхідність повернення коштів пов`язувалась Управлінням із втратою ОСОБА_1 права на даний вид допомоги (допомоги на дітей одиноким матерям) у липні 2020 року, оскільки остання не перебувала у трудових правовідносинах та не перебувала на обліку у центрі зайнятості як безробітна згідно з наданою нею довідкою (а.с. 13).

Вказаного висновку Управління дійшло з урахуванням того, що Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми постановою Кабінету Міністрів України№ 632 від 22.07.2020 було доповнено пунктом 35-2 та дію якого було встановлено з липня 2020 року.

Так, пункт 35-2 Порядку передбачав, серед іншого: допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: 1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту).

Як було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №632 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», яким було доповнено пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги; у разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку.

З доводами скаржника про те, що відмова відповідачки самостійно повернути кошти чи за рахунок наступних виплат допомоги є беззаперечним доказом її недобросовісної поведінки, апеляційний суд не погоджується, оскільки це є її правом, що не позбавляє права Управління на звернення до суду, однак і не звільняє від обов'язку доведення належними і достатніми доказами обставин недобровісності отримувача.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберігала у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Приписами ст. 1215 ЦК України встановлені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із правила неповернення безпідставно набутого майна: якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, і у разі недобросовісності з боку набувача.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18).

При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14- 445цс18) та у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження №61-29030св18).

Отже, юридичне значення, у даному випадку, є той факт, що кошти, виплачені відповідачці, є державною соціальною допомогою на утримання дитини, та їх виплата мала місце Управлінням у липні 2020 року добровільно, та будь-які підстави вважати, що мала місце рахункова помилка та недобросовісність з боку набувача, відсутні, як вірно було встановлено судом першої інстанції. Докази зворотнього позивачем не надані.

Про добросовісність відповідачки в отриманні спірної суми свідчать ті обставини, що у липні 2020 року строк виплати допомоги їй було продовжено за рішенням органу соціального захисту населення на законних підставах автоматично через карантин і закон не вимагав від неї подачі нового пакету документів і на момент прийняття цього рішення та виплати допомоги постанова Кабінету Міністрів України №632 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 22.07.2020, якою було доповнено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми пунктом 35-2 та дію якого було встановлено з 1 липня 2020 року, ще не була винесена.

Згідно зі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення із відповідачки виплаченої суми допомоги відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги правильності таких висновків не спростовують.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладених висновків, враховуючи, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам законності та обґрунтованості, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстави для відшкодування витрат, понесених позивачем під час апеляційного провадження, відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області - залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко