ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/116/21

Головуючий у першій інстанції - Данько О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/162/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К., Харечко Л.К.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування (суддя Данько О.В.), ухвалене о 12 год. 23 хв. у м.Борзна, повний текст рішення складено 15 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» 80 296,77 грн страхового відшкодування, 5 332,58 грн пені, 1 333,14 грн в рахунок відшкодування 3% річних, 1 284,74 грн в рахунок відшкодування втрат від інфляції, 908 грн витрат по сплаті судового збору, 6 000 грн витрат на правову допомогу, а всього 95 155,23 грн. Позов мотивовано тим, що 20 квітня 2020 року близько 03 год. 20 хв. в м.Борзна Чернігівської області біля магазину «Фора» на перехресті сталася ДТП за участі двох автомобілів - Фольскваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого зник з місця ДТП. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Під час перевірки було встановлено, що автомобіль ВАЗ належить ОСОБА_2 , але за кермом він не перебував, оскільки з його та інших осіб пояснень він в цей час знаходився в с.Стрільники по вул.Набережна. В діях невстановленого водія автомобіля вбачається порушення п.п.13.1 та п.п.2.10 ПДР України, що є безпосередньою причиної та наслідками даної пригоди. ОСОБА_1 вказував, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 21063 застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що засвідчено Полісом страхування серії №АО/5754121. За доводами позивача, про страховий випадок він повідомив вказану страхову компанію, представники якої завели справу та провели дослідження, згідно з яким розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю Фольскваген Гольф, становить 81 296,77 грн. Проте листом від 06 жовтня 2020 року повідомлено про відсутність підстав вважати заявлену подію страховим випадком та здійснити виплату страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю у страховика на момент вчинення правопорушення документів, що підтверджують факт законності керування транспортним засобом ВАЗ 21063. ОСОБА_1 вважає, що оскільки власник та володілець автомобіля ВАЗ 21063 не заявили про протиправне заволодіння цим автомобілем, то висновок відповідача про неправомірність керування транспортним засобом невідомою особою є необґрунтованим.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2021 року позов задоволено; стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 80 296,77 грн страхового відшкодування; 5 332,58 грн пені; 1333,14 грн в рахунок відшкодування 3 % річних; 1284,74 грн в рахунок відшкодування втрат від інфляції, а також 908 грн витрат по сплаті судового збору, 6864,40 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Рішення суду мотивовано тим, що оскільки невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 21063 вимогам п. 16.11 ПДР з урахуванням п. 16.3 ПДР перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів ВАЗ 21063 під керуванням невстановленого водія та автомобіля Фольксваген Гольф під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого останньому завдано майнову шкоду, тому є всі підстави вважати дану подію страховим випадком. Судом встановлено розмір страхового відшкодування - 80 296,77 грн з урахуванням франшизи, що передбачена договором страхування. Також суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені у відповідності до п.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

В апеляційній скарзі ПАТ «НАСК «Оранта» просить скасувати вказане рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що страхова компанія не порушила жодних законних прав та інтересів позивача, а тому відсутні предмет спору і не порушено жодної норми спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач вказує, що в даній конкретній ситуації та за наявності тих письмових доказів, які є в матеріалах справи, неможливо зробити остаточний висновок щодо обставин події ДТП та особи, винної в її настанні. За доводами ПАТ «НАСК «Оранта», пригоду, що мала місце 20.04.2020 року в м.Борзна на перехресті вул.Шевченка, вул.О.Десняка за участі ТЗ ВАЗ 21063 та Фольксваген Гольф, підстав вважати страховим випадком немає. Відповідач вважає, що автомобіль ВАЗ 21063 рухався із гр.Дайнеко внаслідок якоїсь стихії чи непереборної сили, а отже цивільно-правова відповідальність страхової компанії в даному разі не настала. ПАТ «НАСК «Оранта» посилається, що клопотання представника позивача про призначення судової експертизи на час розгляду справи в суді першої інстанції з об`єктивних причин задоволенню не підлягало. Також за доводами відповідача, оскільки відсутні підстави для задоволення позову, то є безпідставним і стягнення з нього витрат на правничу допомогу, штрафних санкцій та судових витрат на оплату судового збору та автотехнічної експертизи.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що згідно з висновком інспектора Борзнянського ВП Бахмацького ВП встановлено, що 20 квітня 2020 року близько 03 год. 22 хв. в м.Борзна біля магазину Фора, на перехресті сталася ДТП за участі двох автомобілів фольцваген гольф, д.н.з. НОМЕР_1 , та ВАЗ НОМЕР_2, водій якого зник з місця ДТП. Внаслідок даної пригоди пасажир автомобіля фольцваген гольф, гр. ОСОБА_3 отримав легкі тілесні ушкодження, а саме різану рану в області голови, але до органів поліції не звертався. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Будучи причетним до даної пригоди водія та автомобіля ВАЗ НОМЕР_2 встановити не вдалося, з місця пригоди зник, в органи поліції не повідомив. Під час перевірки було встановлено, що автомобіль ВАЗ належить ОСОБА_2 , жителю АДРЕСА_1 , але за кермом гр. ОСОБА_4 не перебував, так як з його та інших осіб пояснень він в цей час знаходився в с.Стрільники по вул.Набережна. Хто перебував за кермом його автомобіля він пояснити не може, оскільки не пам`ятає, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння. Заява стосовно незаконного заволодіння транспортним засобом від гр. ОСОБА_2 не надходила. В діях невстановленого водія автомобіля вбачається порушення п.п.13.1 та п.п. 2.10 ПДР України, що є безпосередньою причиною та наслідками даної пригоди. Враховуючи викладене, в разі встановлення водія автомобіля буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст.122-4 КУпАП (а.с.5 зворот).

Власником автомобіля Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.12).

Власником автомобіля ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 (а.с.13).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_2 , на час ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується копією полісу №АО/5754121 (а.с.14). Страхувальником у вказаному полісі зазначений ОСОБА_6

21 квітня 2020 року ОСОБА_1 повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП (а.с.39).

22 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП (а.с.44).

20 травня 2020 року відповідачем складено протокол (акт) огляду пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Golf (а.с.55-56).

Відповідно до зведеної таблиці даних про розмір збитку дослідження №СВ 9130 СВ - 2 від 18 червня 2020 року розмір збитку, заподіяного автомобілю Volkswagen Golf, держномер НОМЕР_1 , становить 81 296,77 грн (а.с.52).

ОСОБА_1 22 червня 2020 року звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування за наслідками дорожньо-траснпортної пригоди, що сталася 20.04.2020 року (а.с.33, 34), на яку йому страховою компанією 06 жовтня 2020 року надано відповідь про відсутність підстав для визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування (а.с.15). Згідно із вказаним листом на момент вчинення правопорушення у страховика відсутні документи, що підтверджують факт законності керування транспортним засобом ВАЗ 21063. Зазначені обставини та норми законодавства свідчать про те, що невстановлений водій на час настання дорожньо-транспортної пригоди не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу ВАЗ 21063, у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО5754121 від 24.07.2019.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2021 року за клопотанням позивача у даній справі призначено судову автотехнічну експертизу.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №2579/21-24 від 10 серпня 2021 року дії водія автомобіля ВАЗ при наближенні до місця ДТП не відповідали вимогам п.12.2 ПДР; дії водія автомобіля Фольксваген при наближенні до місця ДТП могли не суперечити вимогам п.12.2 ПДР; в дорожній обстановці, що склалася, при безпосередньому зближенні водій автомобіля ВАЗ повинен був діяти у відповідності до вимог п.16.11 ПДР з урахуванням п.16.3 ПДР і його дії не відповідають цим вимогам; в дорожній обстановці, що склалася, при безпосередньому зближенні транспортних засобів водій автомобіля Фольксваген повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР, проведеним дослідженням не встановлено ознак невідповідності дій водія автомобіля Фольксваген технічним аспектам вимог п.12.3 ПДР; за прийнятих обставин виникнення небезпеки для руху і зближення транспортних засобів водій автомобіля Фольксваген не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ шляхом екстреного гальмування з моменту знаходження останнього від ближньої межі проїзної частини головної дороги вул.О.Десняка на відстані гальмівного шляху; необхідною умовою і технічною причиною виникнення події даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ вимогам п.16.11 ПДР з урахуванням п.16.3 ПДР (а.с.138-147).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із пунктами 1.3., 1.7., 1.12. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно із пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) встановлені статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі докази у їх сукупності, врахувавши усі обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування, пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, передбаченої пунктом 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих у відповідності до ст.625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність порушень з боку страхової компанії законних прав та інтересів позивача не заслуговують на увагу, оскільки нею було порушено право потерпілої в ДТП особи на отримання страхового відшкодування.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги доводи ПАТ «НАСК «Оранта» щодо неможливості зробити остаточний висновок щодо обставин події ДТП та особи, винної в її настанні.

Так, висновком інспектора Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області встановлено, що порушення Правил дорожнього руху саме водієм автомобіля ВАЗ А4282 РМ є безпосередньою причиною та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 квітня 2020 року.

Також вина водія автомобіля ВАЗ у виникненні вказаної ДТП підтверджена і висновком судової автотехнічної експертизи.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про надходження до правоохоронних органів заяви про незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 . У своїх письмових поясненнях інспектору ГРПП Борзнянського ВП Бахмацького ВП Головного управління Національної поліції від 21 квітня 2020 року ОСОБА_2 зазначив, що заяви по факту незаконного заволодіння транспортним засобом писати він не бажає (а.с.6).

Отже, у даному випадку власник і володілець забезпеченого транспортного засобу не підтвердили, що автомобіль вибув з їхнього володіння поза їхньою волею, відповідно відсутні підстави стверджувати, що за кермом автомобіля була особа, відповідальність якої не застрахована.

ОСОБА_1 звернувся саме до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з тим, що винуватець ДТП - водій автомобіля ВАЗ зник з місця ДТП. У поясненнях інспектору Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 20 квітня 2020 року позивач вказував, що водій автомобіля ВАЗ зник з місця ДТП (а.с.60). Вказане підтвердив і пасажир автомобіля Фольскваген Гольф, д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_7 (а.с.61).

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, оскільки ні власник автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_5 , ні володілець ОСОБА_2 , ні відповідач не заявляли до правоохоронних органів про протиправне заволодіння даним автомобілем, відсутнє рішення суду, яке б встановлювало неправомірність володіння невстановленою особою даним транспортним засобом, тому висновок відповідача про те, що невстановлена особа неправомірно керувала вказаним транспортним засобом, є безпідставним.

Хоча у даній справі і не встановлено особу водія автомобіля ВАЗ 21063, проте відповідачем не доведено, що вказаний автомобіль рухався внаслідок якоїсь стихії чи непереборної сили. Відповідно є необгрунтованими доводи ПАТ «НАСК «Оранта», що у даному випадку цивільно-правова відповідальність страхової компанії не настала.

Посилання відповідача, що до суду не було викликано і допитано ОСОБА_5 і ОСОБА_2 щодо обставин вибуття автомобіля поза їхньою волею, не заслуговують на увагу, оскільки в суді першої інстанції клопотання про допит їх в якості свідків не заявлялося. Відповідачем не наведено поважні причини не заявлення такого клопотання у суді першої інстанції, в зв`язку з чим ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року у задоволенні клопотання ПАТ «НАСК «Оранта» про виклик та допит у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 відмовлено. При цьому вказаною ухвалою суду зазначених осіб залучено до участі у справі в якості третіх осіб.

Проте, треті особи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення судом першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи.

Частинами 1-3, 5 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статі 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Клопотання про призначення судової експертизи було заявлено представником позивача у судовому засіданні 07 квітня 2021 року, в якому також було оголошено перерву для надання копії клопотання представнику відповідача.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення судової автотехнічної експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку, що для з`ясування обставин, хто саме допустив порушення Правил дорожнього руху та з чиєї вини сталося ДТП 20.04.2020 року, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідну обставину неможливо. При цьому судом встановлено, що позивач не міг завчасно знати про необхідність встановлення вказаної обставини та відповідно самостійно отримати експертний висновок з даного питання, у зв`язку з чим суд обґрунтовано не прийняв заперечення сторони відповідача щодо клопотання про призначення експертизи.

Чинним цивільним процесуальним кодексом не передбачено обов`язку сторони подавати висновки експертів, а тому заявлення позивачем клопотання про призначення експертизи саме судом не суперечить вимогам ЦПК України.

Враховуючи викладене в сукупності, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог не спростовують, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку із задоволенням позову суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати (судовий збір; витрати, пов`язані з проведенням експертизи).

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення, а рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: