Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2022 Справа №607/13475/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузьменко І.О., третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради з участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Тернопільської міської ради з участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , у якій просить визнати за ним право власності в порядку спадекування за законом після матері ОСОБА_6 на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 113,4 кв.м., житловою площею 83,1 кв.м., зазначеного у плані під літерою «А», сарай під літ. Б площею 16,1 кв.м., підвалу площею 6,1 кв.м., сарай під літерою Г площею 22,3 кв. м., підвалу площею 9,2 кв.м., гаража під літерою Д площею 21,4 кв.м., вбиральні під літерою «Ж», огорожі під № 1.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що він є сином ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що він як син померлої ОСОБА_8 є спадкоємцем за закону першої черги спадкування. Спадщину прийняв на підставі вимог ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із матір`ю в одному будинку. Інший спадкоємець за закону - його брат ОСОБА_2 спадщину не прийняв, оскільки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, не зважаючи на факт реєстрації по АДРЕСА_1 , а також із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, а проживав на орендованій квартирі.

Вказує, що у відповіді приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О. І. від 16.07.2021 роз`яснено, що позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - заведенні спадкової справи після смерті матері, оскільки на підставі поданих ним довідок про реєстрацію та місце проживання за різними адресами померлої ОСОБА_6 неможливо встановити факт прийняття ним спадщини після її смерті.

Однак, як вказує позивач, не зважаючи на те, що його мати у будинку АДРЕСА_1 була знятою із реєстрації і зареєстрована за іншою адресою - на час своєї смерті вона у цьому будинку по АДРЕСА_1 проживала разом із ОСОБА_1 постійно.

Тому, вказує, що він як спадкоємець за законом після смерті матері ОСОБА_9 постійно проживав із нею, відмови від спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не подав, а тому прийняв спадщину після її смерті на підставі ст. 1268 ЦК України.

Окрім цього, пояснює, що його бабусі ОСОБА_10 на праві власності належала 1/3 частина житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель у АДРЕСА_1 . Вказує, що як зазначено у технічному паспорті та генеральному плані будинковолодіння АДРЕСА_1 , складених 02.10.1991, ОСОБА_10 була власником 1/3 його частини і воно складалося із: житлових будинків під літ. А, В; сараїв під літ.Б,Г; вбиральні під літ. «Ж»; огорожі під літ. 1. Заповітом від 19.11.1988 ОСОБА_10 належну їй на праві особистої власності 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 заповіла в рівних частках матері позивача ОСОБА_7 та його брату - ОСОБА_2 . На підставі цього заповіту ОСОБА_10 , 18.08.2020 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О.І. брату позивача - спадкоємцю за заповіту ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він є спадкоємцем 1/2 частки зазначеного у заповіті майна, тобто 1/6 частини будинку. Вказує, що 18.08.2020 на вказане майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності, яке складає 1/6 частку спільної часткової власності. Стверджує, що на іншу частину спадкової маси, зокрема 1/6 частину житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель у АДРЕСА_1 , яка була заповідана його матері ОСОБА_7 , свідоцтва про право на спадщину на даний час, не видано нікому. Пояснює, що його мати ОСОБА_9 не отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері ОСОБА_10 , однак прийняла спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК України від 1963 року, який діяв на час смерті ОСОБА_10 . Вказує, що ОСОБА_6 фактично вступила в управління та володіння майном, оскільки після смерті ОСОБА_10 роздала родичам та сусідам частину майна померлої, а іншу частину речей, не придатних до використання по її вказівці позивач з братом вивезли на сміття. Також, пояснює, що його мати після смерті своєї матері ( ОСОБА_10 ) продовжила проживати у вказаному будинку. Таким чином, вважає, що станом на час смерті спадкодавця, а саме ОСОБА_10 , його мати успадкувала зазначене майно.

Зазначає, що згодом частина будівель була знесеною і тому станом на 01.02.2005 у спадкову масу входили наступні об`єкти: житловий будинок з господарськими будівлями: житловий будинок під літ. А; сараї під літ.Б, Г, Е (сарай Е являється самочинним, збудований співвласницею будинку ОСОБА_11 ); вбиральні під літ. «Ж»; гаражі під літ. В,Д (гараж В являється самочинним, збудований співвласницею будинку ОСОБА_11 ); огорожі під літ. 1. Тобто, у спадкову масу входили зазначені об`єкти за винятком самочинно збудованих ОСОБА_11 будівель.

З огляду на викладене, оскільки його мати ОСОБА_6 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_10 , а він прийняв спадщину після смерті матері за законом, просить позов задовольнити, визнати за ним право власності у порядку спадкування на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 113,4 кв.м., житловою площею 83,1 кв.м., зазначеного у плані під літерою «А», сараю під літ. Б площею 16,1 кв.м., підвалу площею 6,1 кв.м., сараю під літ. Г площею 22,3 кв.м., підвалу площею 9,2 кв.м., гаража під літ. Д площею 21,4 кв.м.;вбиральні під літ. «Ж»; огорожі під літ.1.

Ухвалою судді від 08.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 31.03.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кузьменко І.О. позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просить суд їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо вирішення позовних вимог покладається на думку суду. Вказала, що ОСОБА_6 не проживала із своєю матір`ю. Вважає, що позивач вправі успадкувати 1/6 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_10 .

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, а також, що ОСОБА_6 у квартирі його батька була лише зареєстрована, однак постійно проживала із своєю матір`ю.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_12 , який є сусідом позивача, вказав, що з 1984 року проживає на АДРЕСА_2 , та сім`ю ОСОБА_13 знав добре. Пояснив, що ОСОБА_8 проживала по АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю. Зазначив, що позивач також проживав з матір`ю по вищевказаній адресі.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні вказала, що є сусідкою позивача, проживає по АДРЕСА_3 з 1962 року, сім`ю ОСОБА_13 знала та знала ОСОБА_10 , з останньою жила ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_15 потребувала сторонньої допомоги, ОСОБА_8 доглядала за нею. Після смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_8 проживала разом із сином ОСОБА_1 за даною адресою.

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , його батьками є ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернопіль.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_17 , батьками якої є ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , зазначене стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 18.09.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 15 лютого 1972 року ОСОБА_19 та ОСОБА_20 уклали шлюб, 21 червня 1973 року даний шлюб розірвано. Також, 26 березня 1974 року ОСОБА_16 та ОСОБА_21 уклали шлюб, 19 червня 1993 року шлюб розірвано.

25.12.2001 ОСОБА_22 та ОСОБА_23 одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1712, вказане підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 25 грудня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського міського управління юстиції Тернопільської області України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 у віці 53 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 05 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

19.11.1988 ОСОБА_10 , що мешкає у АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_8 та ОСОБА_2 в рівних частинах. Вказане підтверджується копією заповіту ОСОБА_24 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_10 у віці 77 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 25 червня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Як вбачається з копії реєстраційного посвідчення від 04 жовтня 1991 року, Тернопільське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації посвідчило, що 1/3 частина житлового будинку з надвірними побудовами АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_10 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та зареєстровано в реєстрову книгу за № 1536.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 220754114 від 18.08.2020, на праві спільної приватної власності ОСОБА_2 належить 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 16.07.2021 про склад сім`ї ОСОБА_1 , 1975 р. н., який проживає на АДРЕСА_1 з 05.05.1978 по даний час, членами його сім`ї зазначено таких осіб: ОСОБА_6 , 1951 р. н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала без реєстрації до дня смерті по вказаній адресі; ОСОБА_25 , 1977 р. н., зареєстрована з 25.01.2001 по даний час, ОСОБА_26 , 1997 р. н., зареєстрована з 25.01.2001 по даний час.

Відповідно до довідки ТОВ «Міське БТІ» від 24.03.2015 № 281, 24.03.2015 проведено обстеження житлового будинку під літ. «А» загальною площею 113,4 кв. м., в тому числі житловою площею 83,1 кв. м. по АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди, а саме сараї під літ. «Г», «Е», гаражі під літ. «В», «Д», огорожа № 1. Сарай під літ. «Б» та вбиральні під «Ж» знесені. Сарай під літ. «Г», гараж під літ. «Д» та частина прибудови під літ. «А» узаконено, згідно розпорядження Тернопільської міської ради народних депутатів від 10.06.1994 № 523. Сарай під літ. «Е» та гараж під літ. «В» є самочинні і які побудовані суміжним співвласником.

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №25/2020, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 , 1925 р. н., 25 червня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О. І. заведено вказану спадкову справу на підставі заяви її онука, ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Спадкоємців, які, відповідно до ст.1241 ЦК України, мали б право на обов`язкову частку, немає.

19.11.1988 року ОСОБА_10 склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Першої тернопільської нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1-3261, відповідного до якого ОСОБА_10 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_8 та ОСОБА_2 в рівних частках.

18 серпня 2020 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку від належної померлій ОСОБА_10 1/3 (однієї третьої) частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа № 129/01-16 від 16.07.2021 приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О. В., з поданих ОСОБА_1 довідок про реєстрацію та місце проживання за різними адресами померлої ОСОБА_6 неможливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 , заведення спадкової справи на звернення позивача не можливе.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

Стаття 524 ЦК УРСР визначає, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відтак, у випадку спадкування після смерті ОСОБА_10 має місце спадкування за заповітом, оскільки остання склала заповіт, відповідно до якого 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_6 .

У силу частини 1 статті 548 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Частина друга даної статті передбачає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Змістом частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_10 заведено спадкову справу, однак ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини не звертала, проте вона фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи та показами свідків допитаних у судовому засіданні.

Таким чином, після смерті ОСОБА_10 спадкоємцем її 1/6 частки спірного житлового будинку стала її дочка ОСОБА_6 шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1. ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом з померлою на час відкриття спадщини.

Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Померла ОСОБА_6 не отримувала свідоцтво на 1/6 частку житлового будинок, однак фактично вступила в управління належним їй спадковим майном, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Таким чином, позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з метою належного захисту прав позивача позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності в порядкування за законом після матері ОСОБА_6 на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 113,4 кв.м., житловою площею 83,1 кв.м., зазначеного у плані під літерою «А», сарай під літ. Б площею 16,1 кв.м., підвалу площею 6,1 кв.м., сарай під літерою Г площею 22,3 кв. м., підвалу площею 9,2 кв.м., гаража під літерою Д площею 21,4 кв.м., вбиральні під літерою «Ж», огорожі під № 1

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядкування за законом після матері ОСОБА_6 на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 113,4 кв.м., житловою площею 83,1 кв.м., зазначеного у плані під літерою «А», сарай під літ. Б площею 16,1 кв.м., підвалу площею 6,1 кв.м., сарай під літерою Г площею 22,3 кв. м., підвалу площею 9,2 кв.м., гаража під літерою Д площею 21,4 кв.м., вбиральні під літерою «Ж», огорожі під № 1.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, адреса: м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, .

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_6 .

Третя особа: ОСОБА_4 , проживає за адресом: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , проживає за адресом: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_5 , проживає за адресом: АДРЕСА_6 , Київський районний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич