ЄУН № 389/93/22
Провадження № 2-др/389/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у с к л а д і :

головуючого судді - Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2022 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Одеська залізниця» Служба вагонного господарства Виробничий підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Знам`янка», про визнання дій протиправними, скасування наказу про відсторонення від роботи та виплати заробітної плати за вимушений прогул. Вирішено питання судових витрат.

Позивач подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, вважаючи, що судом не вирішено питання про задоволення вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу. Надала розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу в розмірі 5000 гривень. Також надала квитанцію до прибуткового касового ордеру № 127 від 29.12.2021 на суму 5000 гривень.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відому у винесенні додаткового рішення відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України виходячи з наступних підстав.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Одеська залізниця» Служба вагонного господарства Виробничий підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Знам`янка», про визнання дій протиправними, скасування наказу про відсторонення від роботи та виплати заробітної плати за вимушений прогул задоволено частково.

Вирішено питання судових витрат, а саме стягнуто з відповідача на корить позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 450 гривень та на користь держави в розмірі 2527 гривень. Витрати на правничу допомогу позивачем та її представником не підтверджені, тому в цій частині вимог відмовлено в задоволенні.

Позивач подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про задоволення вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, помилково вважаючи, що судом не вирішено питання судових витрат. До заяви додала розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу в розмірі 5000 гривень та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 127 від 29.12.2021 на суму 5000 гривень.

Відповідно до частини першої-другої статті 133 ЦПУ України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частини третьої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ухвалене 26 квітня 2022 року. В позові позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 5000 гривень, при цьому до матеріалів позову додано лише договір про надання правової допомоги №183 від 23.12.20921 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №9/07 від 02.10.2007., будь-які докази щодо суми гонорару яку особа сплатили чи має сплатити відсутні. Представник позивача надавав заяву про приєднання до матеріалів справи доказів щодо середнього заробітку позивача та її робочого часу, але не заявляв про те, що ним будуть подані у строки, передбачені частиною восьмої статті 141 ЦПК України, додаткові докази про понесені судові витрати. В судовому засіданні також не заявляв таке клопотання. При цьому строк для подачі таких доказів закінчувався 02.05.2022. З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана відповідачем 10.05.2022, тобто зі спливом строків, передбачених положенням статті 141 ЦПК України.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяви позивача чи її представника про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, вирішення питання судових витрат в судовому засіданні під час розгляду справи та винесення рішення, а також порушення порядку та строків для подання відповідних доказів, можна стверджувати про відсутність підстав для розгляду поданих документів, а саме квитанції до прибуткового касового ордера № 127 від 29.12.2021 та розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу.

При цьому суд враховує, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Станом на час прийняття судом рішення у цій справі, у матеріалах справи відсутні були будь-які докази розміру витрат на надання правничої допомоги, хоча відповідно до наданої квитанції кошти за правову допомогу сплачені позивачем 29.12.2021, тобто до подачі позову до суду, що надавало представнику позивача можливість документально підтвердити такі витрати. Вже після прийняття рішення у справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, відповідач надав квитанцію та розрахунок.

Суд вважає, що через те, що при винесенні рішення судом вирішено питання судових витрат, а саме відмовлено позивачу в задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, необхідно відмовити в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 265, 270, 273 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні вимог за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Український В.В.