Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

секретаря судового засідання Вільчак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 12 травня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

Зазначає, що вона є інвалідом 3-ї групи та фізичною особою-підприємцем. В позовній заяві зазначено, що діти перебувають на її повному утриманні, однак враховуючи підвищення рівня необхідних витрат, вона не здатна в повній мірі забезпечити потреби дітей.

У зв`язку з наведеним просить суд шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 та Ксенії у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також 3 000 грн. на сина ОСОБА_5 як дитини, що продовжує навчання до досягнення ним 23 років.

Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просила провести розгляд справи без її участі та позовні вимоги задоволити.

Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, клопотань, заперечень чи відзив на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб 12.05.2004 року, який зареєстрували у виконкомі Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що був зроблений відповідний актовий запис №01 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.09.2005 (повторно).

Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин та їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданного відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області від 06.09.2004 року, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 06.09.2010 року (повторно), ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 02.11.2018 року, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачем ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у твердій грошові сумі у розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття, а старшим сином до досягнення 23 річного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінюючи надані сторонами по справі докази та враховуючи, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, доказів зворотного суду не надано, зважаючи на те, що вона є інвалідом 3-ї групи та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своїх доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі по 3000 гривень на кожну щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Одночасно, суд констатує, що спільній дитині сторін ОСОБА_5 станом на момент розгляду справи 17 років. У позовній заяві позивач вказує, що останній навчається на 1 курсі туристичного факультету ДВНЗ «УжНУ», а тому просить стягувати аліменти у розмірі 3 000 грн. до досягнення сином 23 річного віку.

На підтвердження того, що її син ОСОБА_7 навчається, у зв`язку з чим потребує додаткової матеріальної допомоги, позивач надала квитанції про оплату навчання із призначенням платежу: «оплата за навчання, факультет туризму, 1 курс, 1 семестр, за ОСОБА_7 ».

У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим, інших належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_7 навчається у ДВНЗ «УжНУ», зокрема, довідки з навчального закладу із вказівкою про початок та кінець терміну навчання студента, позивачем надано не було, а квитанція про оплату навчання не може бути підтвердженням того, що останній дійсно зарахований до вищого навчального закладу.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 до досягнення ним 23 річного віку не підлягає до задоволення.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження частини своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 гривень.

Керуючись ст. 24, 114, 160, 180-182, 191, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76, 81, 141, 258, 265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що зареєстрований у виконкомі Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №01 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.09.2005 року (повторно) розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 /три тисячі/ гривень щомісячно, починаючи з 30.11.2021 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 /три тисячі/ гривень щомісячно, починаючи з 30.11.2021 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 /три тисячі/ гривень щомісячно, починаючи з 30.11.2021 року і до досягнення ним повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_5 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.Р. Деметрадзе