Провадження № 22-ц/811/4219/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
Категорія: 2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Єзерського Р.Б. від 23 листопада 2021 року у справі за позовом адвоката Смолинця Ярослава Івановича, який представляє інтереси ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 23 листопада 2021 року у задоволенні заяви адвоката Смолинця Ярослава Івановича, який представляє інтереси ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом адвоката Смолинця Ярослава Івановича, який представляє інтереси ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та забезпечити позову у справі шляхом зупинення стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 25 063грн. 60 коп. згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Євгена Михайловича №27777 від 05.05.2021р.

Вважає, що ухвала суду прийнята без врахування норм матеріального та процесуального права, висновків Верховного суду та без з`ясування усі обставин справи, а відтак підлягає скасуванню.Вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не наведене обставин, які свідчать про те, що вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, так як на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області - Онишкевича Романа Івановича перебуває виконавче провадження № 65881357 із стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Українські фінансові операції" заборгованості в розмірі 25 063 грн. 60 коп. Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Євгена Михайловича № 27777 від 05.05.2021р. про стягнення згідно Кредитного договору № 446703 від 05.05.2019р., укладеного між Позивачем та ТзОВ «Фінансова компанія Верона», ідентифікаційний код юридичної особи 41602157, правонаступником усіх прав та обов`язків якої, на підставі Договору факторингу №1 -31/08-В від 31.08.2020р. є ТОВ «Українські фінансові операції» ідентифікаційний код юридичної особи 40966896, заборгованість за виконавчим написом становить 25 063грн. 60 коп. На підтвердження вказаних фактів Апелянтом надано: Копію постанови про арешт коштів боржника № 65881357 від 20.09.2021р.; Копію Заяви про відкриття виконавчого провадження; Копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 65881357 від 23.06.2021р.; Копію виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Євгена Михайловича № 27777 від 05.05.2021р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Українські фінансові операції" заборгованості в розмірі 25 063 грн. 60 коп. Відтак, враховуючи наявне виконавче провадження є достатні обґрунтовані підстави вважати, що за період із початком відкриття виконавчого провадження до моменту винесення рішення по суті, буде здійснено стягнення згідно виконавчого документу, що повністю нівелюватиме остаточне рішення по даній справі. Також внаслідок невжиття заходів забезпечення позову не буде досягнуто основної мети «обов`язковості рішення суду». При цьому, наголошує, що буде дотримано принцип співмірності, оскільки в межах виконавчого провадження на Позивача накладено арешт на рухоме та нерухоме майно. Вказує також, що Верховним судом надано правовий висновок, що забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, яке відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса є належним заходом забезпечення позову у спорах про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.ч.1,2 ст.149 п.2 ч.1 ст.150, ч.6 ст.153 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову виходив з того, що не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України. Суд вважав, що у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, вжиті заходи забезпечення позову будуть перешкодою приватному виконавцю здійснювати покладені на нього законом обов`язки, із врахуванням інтересів кредитора, права якого, враховуючи розмір заборгованості, безумовно можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову щодо майна боржника. Позивачем не наведено обставин, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову, роз`яснивши йому, що він не позбавляється права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення; судом при постановленні такої ухвали не дотримано вимог закону; обставини ж, які суд вважав встановленими не доведені, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливитивиконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіянихкримінальним правопорушенням.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), дотаких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судомнакладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або маютьнаслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було вжито заходів забезпечення, про вжиття яких просив позивач.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду 05.11.2021 року Смолинець Я.І. в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича, в якому просив:

?визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №27777 від 05.05.2021 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 25063,60 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Разом із вищезазначеним позовом, адвокат Смолинець Ярослав Іванович, який представляє інтереси ОСОБА_2 просив суд забезпечити вищезазначений позов, шляхом:

?зупинити стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 25063,60 грн., згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №27777 від 05.05.2021 року.

Заяву мотивував тим, що він оскаржує у суді виконавчий напис №27777 від 05.05.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в розмірі 25063,60 грн. та який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича. Наведені обставини викликали необхідність невідкладного вжиття заходів забезпечення позову, з метою недопущення фактичного виконання стягнення коштів із позивача, оскільки за умови задоволення позову, позивач змушений буде вживати додаткових заходів щодо повернення безпідставно стягнутих коштів, що утруднить виконання рішення суду.

Із доводів позовної заяви, апеляційної скарги та інших матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, чого ніким із учасників не заперечувалось та не спростовано.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, також, зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Також, враховуючи, що 23.06.2021 р, постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. відкрито виконавче провадження ВП№ 65881357 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №27777 від 05.05.2021 р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 25063,60 грн., а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства; те, що 07.09.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. винесено Постанову про арешт коштів боржника, слід вважати, що невжиття заходу забезпечення, про який просив позивач поставило б під загрозу можливість виконання потенційного рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнило чи навіть унеможливило ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Так, вжиття виконавцем заходів щодо виконання виконавчого напису, який потенційно може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, може спричинити додаткові спори, додаткові негативні для позивача наслідки, усунення яких потребуватиме вжиття додаткових заходів (зокрема, необхідність повернення стягнутих коштів), що виключно ускладнить відновлення прав, за захистом яких він звернувся до суду, а навіть може призвести і до неможливості їх відновлення.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся в суд, колегія суддів вважає, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є адекватним, співмірним позовним вимогам та ефективним способом забезпечення позову.

Вказане відповідає, також, правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19.

Зважаючи на вказане слід вважати доводи заяви та апеляційної скарги обґрунтованими та такі слід задовольнити.

Оскаржувану ж ухвалу слід скасувати з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити виконання (стягнення) на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за №27777 від 05.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: ( АДРЕСА_1 ), невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (03150, м.Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 313, Ідентифікаційний код юридичної особи 40966896)в розмірі 25063,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 травня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра