Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 29.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 10.11.2022
Номер судового провадження: 22-ц/811/2260/22
Провадження № 22-ц/811/2260/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Укртелеком», в якому просив заборонити відповідачу проводити нечесну підприємницьку практику таку, як введення споживачів в оману, заборону відмови від отримання послуг, агресивне докучання та примус до виконання певних дій, встановлення обтяжливих або позадоговірних перешкод, здійснення загрозливих повідомлень, відповідно до ст. 19 Закону України Про захист прав споживачів; вважати недійсними умови договору між АТ Укртелеком та ним, що обмежують права споживача, у відповідності до ч.1,2, 3, ст. 18; ч.6 ст. 19 Закону України Про захист прав споживачів; визнати договір між ним та АТ «Укртелеком» недійсним, відповідно до ч.1, ст. 230 ЦК України; у зв`язку з ненаданням йому зі сторони АТ «Укртелеком» документів, що засвідчують факт здійснення правочину поза торгівельними або офісними приміщеннями АТ «Укртелеком» між ним та відповідачем, вважати правочин таким що не може бути підставою для виникнення обов`язків для нього перед АТ «Укртелеком», відповідно до ч.6 ст.12 Закону України Про захист прав споживачів; його заборгованість перед АТ «Укртелеком» в розмірі 440 гривень 18 копійок визнати недійсною.

Крім того, просив стягнути з АТ «Укртелеком» на його користь грошові кошти, які були ним сплачені за 2020 - 2021 роки, в сумі 1548 гривень 47 копійок , за ненадані послуги доступу до інтернету, відповідно до р. 1, абз. 2, ст. 8; р.9, ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів; стягнути з АТ «Укртелеком» на його користь грошові кошти, які були ним вимушено сплачені за 2018 - 2020 роки, в сумі 1506 гривень 62 коп. за послуги дротового зв`язку, у зв`язку з не розірванням договору зі сторони АТ «Укртелеком», згідно п. 114. Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, та відповідно до р. 1, абз. 2, ст. 8; р.9, ст.18 Закону України Про захист прав споживачів; стягнути з АТ «Укртелеком» на його користь компенсацію матеріальних збитків в розмірі 75 грн. 21 коп. понесених ним для офіційного звернення в АТ «Укртелеком» з використанням послуг АТ Укрпошта, відповідно до ч.4, ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів;

Також у відповідності до ч.1; р.1 та р.2, ч.2 ст.23 ЦК України, ч.1, ст. 1168 ЦК України, ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», просив стягнути з АТ «Укртелеком» на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 60 136 гривень 90 копійок, що в 17 раз перевищує суму, яку АТ «Укртелеком» отримало та хотіло отримати від нього за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів відмовлено за безпідставністю.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв твердження АТ «Укртелеком», що договір 2224324 від 01 лютого 2006 р. на надання телекомунікаційних послуг та договір на надання послуг інтернету, який повинен був бути укладений в серпні 2020 року згідно його письмової заяви, це є один і той же договір.

Стверджує, що це два різні договори, про що свідчить перерва в нарахуванні в період з травня по серпень місяць 2020 року відповідно до матеріалів наданих AT Укртелеком. Відповідачем не було надано пояснень чому в цей період не були проведені нарахування.

Крім цього вказує, що судом не було прийнято до уваги відсутність угоди на оренду обладнання між ним та Відповідачем згідно якої останнім були нараховані штрафні санкції включаючи балансову вартість обладнання, умови надання цього обладнання, порядку розрахунку штрафних санкцій.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що між сторонами виник спір щодо надання телекомунікаційних послуг, порядку їх обліку та оплати.

Як вбачається із договору № 2224324 від 01лютого 2006р., Акціонерним товариством «Укртелеком» позивачу ОСОБА_1 надавались телекомунікаційні послуги, а саме послуги телефонного зв`язку, а згодом послуги до мережі інтернет. Даний факт не заперечувався сторонами, а тому згідно з ч.1 ст.82 ЦПК не підлягає доказуванню.

Згідно п.5 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», п.36(6) Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМ №295 від 11.04.2012р, споживач зобов`язаний виконувати умови договору, в тому числі своєчасно оплачувати отримані послуги.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.ст.3,6,627 ЦК України).

Позивач, підписавши вказаний договір, став абонентом телефону НОМЕР_1 , що встановлений за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом останній також став користувачем послуги доступу до мережі інтернет за вказаною адресою.

Правовідносини з приводу надання позивачу вказаних послуг, регулюються зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про телекомунікації» № 1280-ІV від 18 листопада 2003 року та Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабміну № 295 від 11 квітня 2012р.

Згідно п. 1, 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» абонент, це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі.

Абонентна плата - це фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунгкацій для абонента за доступ на постійній основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг.

Згідно п.11 ч.1 ст.32 Закону України «Про телекомунікації», споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на відмову від телекомунікаційних послуг у порядку, встановленому договором про надання телекомунікаційних послуг.

Так, відповідно до пункту 55 вищевказаних правил, припинення надання послуг (послуги) може здійснюватися оператором, провайдером у разі припинення відповідно до законодавства дії договору, в тому числі його дострокового розірвання, або внесення до договору змін щодо припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених абонентом, у тому числі за письмовою заявою абонента у строк, що не перевищує семи календарних днів з моменту отримання оператором заяви, якщо більший строк не зазначений у заяві.

Для припинення надання послуг абонент має можливість подати відповідне звернення у найближчому Центрі обслуговування абонентів, в яких здійснюється обслуговування споживачів, та режим їх роботи розміщено на офіційному веб-сайті АТ «Укртелеком».

Крім того, абонент має право направити заяву на припинення послуг на поштову адресу відповідача лист-заяву про розірвання договору з особистим підписом. У заяві потрібно вказати причину відключення та дані, що необхідні для проведення повної автентифікації абонента: прізвище, ім`я та по батькові власника особистого рахунку, номер такого рахунку, серію та номер паспорту або ідентифікаційний номер власника, контактний номер телефону для зв`язку з абонентом.

Окрім цього, позивач мав можливість залишити електронне звернення , заповнивши форму зворотнього зв`язку у розділі «Допомога» на офіційному сайті www.ukrtelecom.ua та приєднавши заяву про розірвання договору або надіслати цю заяву на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували його звернення до відповідача із заявами про відмову від надання послуг, розірвання договору, тощо. До заяви лише долучений його лист (а.с. 10), адресований керівнику Львівської філії АТ «Укртелеком» , в якому він просить роз`яснити нараховану заборгованість. На вказане звернення, йому було надано вичерпну відповідь листом від 09 листопада 2021р. (а.с.12).

Як вбачається із наданих відповідачем розрахунків (а.с. 40-61), станом 31 жовтня 2021р. у позивача наявна заборгованість по особовому рахунку в сумі 440,18 грн., до якої входить штраф за дострокове припинення користування послугою Інтернет в розмірі 380,92 грн., а також плата за вересень 2021 року в сумі 59,26 грн.

Адже договір на інтернет укладався шляхом подання позивачем заявки через веб-сайт АТ «Укртелеком» та погодженням з умовами публічного договору, який розміщений на сайті відповідача.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічний договір - це договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Комерційна організація не має права надавати перевагу одній особі перед іншим щодо укладення публічного договору, крім випадків, передбачених законом і іншими правовими актами. Ціна товарів, робіт і послуг, а також інші умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, за винятком випадків, коли законом і іншими правовими актами допускається надання пільг для окремих категорій споживачів.

Для користування послугою доступу до мережі інтернет, позивач отримав на акційних умовах обладнання (модем) за акційною вартістю 1 грн./міс. Надання обладнання на таких умовах передбачає користування послугою інтернет протягом 24 календарних місяці. У разі дострокового припинення користування цією послугою нараховується штраф, а також нараховується балансова вартість обладнання (модему) у разі його неповернення. Умови користування акційною пропозицією теж розміщені на сайті компанії, з якими ознайомлений позивач.

Надання телекомунікаційних послуг за адресою позивача було припинено 09 вересня 2021р., телефон та послуга доступу до мережі Інтернет були відключені.

Згідно п. 79 Правил, у разі закінчення строку дії договору або його розірвання споживач повинен здійснити розрахунок за отримані послуги.

Оскільки на дату відключення послуг модем не було абонентом повернуто, тому по його особовому рахунку були проведені нарахування штрафних санкцій, а також балансова вартість обладнання (модему). При цьому, в попередні періоди заяв/звернень з приводу припинення надання телекомунікаційних послуг від ОСОБА_1 не зареєстровано.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві позивач не заперечує, що залишав заявку на підключення інтернету і користувався послугами телефонного зв`язку та інтернет Укртелеком, як і не заперечує, що йому надано в користування модем, який він повернув 24 вересня 2021р.

Доводи апеляційної скарги щодо надання послуг не в повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки згідно п. 78 Правил, у разі несвоєчасної оплати наданих послуг у строк, визначений цими Правилами або договором, оператор, провайдер має право скоротити перелік послуг або припинити їх надання.

Згідно з п. 54 Правил за час, протягом якого послуги не надавалися з вини абонента, абонентна плата нараховується в повному обсязі, якщо інше не передбачено договором.

В даному випадку позивач сам не заперечував, що він не завжди належним чином оплачував послуги зв`язку. Крім того, про наявність заборгованості, необхідність її оплати та можливе скорочення переліку послуг абонента інформували в рахунках та шляхом автоінформування. Відтак, через утворену заборгованість перелік послуг фіксованого телефонного зв`язку за його номером - 294-28-93, було скорочено правомірно.

Що стосується стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В даному випадку позивачем, в порушення вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про рівень страждань, розчарування чи переживань самого позивача, мотиви протиправної бездіяльності відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Укртелеком» у заявку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2022 року

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколоти Т.І.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...