Справа № 677/1773/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 серпня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка домоволодіння з відповідною часткою господарських споруд та будівель по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування нерухомого майна від 12 травня 1997 року, декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 19 лютого 2021 року № ХМ 54. Власником іншої частки домоволодіння є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 22 вересня 2020 року. Належна позивачу частка домоволодіння, загальною площею 61,2 кв. м, житловою площею 33,2 кв. м., складається з приміщень житлового будинку, позначеного в плані «А-І», в тому числі: тамбур (1-1) - загальною площею 3,8 кв.м., коридор (1-2) - загальною площею 8,9 кв.м., коридор (1-3) - загальною площею 3,7 кв.м., кухня (1-4) - загальною площею 9,6 кв.м., санвузол (1-5) - загальною площею 2,0 кв. м., вітальня (1-6) - загальною площею 11,7 кв.м., житлова кімната (1-5) - загальною площею 9,3 кв.м., житлова кімната (1-6) - загальною площею 12,2 кв.м.

Господарські будівлі та споруди: Гараж «Б», погріб «В». Належна позивачу частка домоволодіння є фактично окремим об`єктом нерухомого майна.Земельна ділянка, на якій розташована належна позивачу частка домоволодіння, перебуває у його приватній власності, що підтверджується Державним актом на праві приватної власності на землю серія І-ХМ №016708. На даний час в позивача виникла необхідність у відчуженні частки будинку та земельної ділянки. Проте, він позбавлений можливості це зробити, оскільки є невідповідність в правовстановлюючих документах. Зокрема, позивачу належить 1/2 частка будинку по АДРЕСА_1 та ціла земельної ділянки для його обслуговування, що суперечить нормам ст. 120 ЗК України. Необхідність у виділі в натурі належної позивачу частки домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна викликано тим, що без вирішення зазначеного питання, він не має можливості відчужити нерухоме майно та на власний розсуд розпоряджатись нерухомим майном. Окрім цього, відповідач по справі виділив належну йому частку в окремий об`єкт нерухомого майна.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали письмові заяви, в яких просили суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справі повідомлена належним чином, відзив на позов не подала.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є власником 1/2 частки домоволодіння з відповідною часткою господарських споруд та будівель по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування нерухомого майна від 12 травня 1997 року, декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 19 лютого 2021 року № ХМ 54.

Власником іншої 1/2 частки домоволодіння є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 22 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 516.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником видокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно висновку приватного підприємства «Проект БТІ» №161 від 24 травня 2021 року щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 належить 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , й за технічними показниками даний об`єкт є відокремленим, має окремі входи та комунікації й може бути виділений в натурі в житловий будинок блокованого типу з господарськими будівлями та спорудами із присвоєнням окремих поштових адрес із виділенням ОСОБА_1 приміщень житлового будинку «А-І» загальною площею 61,2 кв.м, житловою площею 33,2 кв.м., в тому числі: тамбур (1-1) - загальною площею 3,8 кв.м., коридор (1-2) - загальною площею 8,9 кв.м., коридор (1-3) - загальною площею 3,7 кв.м., кухня (1-4) - загальною площею 9,6 кв.м., санвузол (1-5) - загальною площею 2,0 кв. м., вітальня (1-6) - загальною площею 11,7 кв.м., житлова кімната (1-5) - загальною площею 9,3 кв.м., житлова кімната (1-6) - загальною площею 12,2 кв.м.

Господарські будівлі та споруди: Гараж «Б», погріб «В».

Оскільки виділ належної позивачеві частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна йому частина будинковолодіння є відокремленою, має свій вхід та комунікації, а також враховуючи, що інший співвласник уже виділив належну йому частину у спірному будинковолодінні в окремий об`єкт нерухомого майна, тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81-84, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 364, 367 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну ОСОБА_1 1/2 частку домоволодіння з відповідною часткою господарських споруд та будівель по АДРЕСА_1 , загальною площею загальною площею 61,2 кв. м, житловою площею 33,2 кв. м., складається з приміщень житлового будинку, позначеного в плані «А-І», в тому числі: тамбур (1-1) - загальною площею 3,8 кв.м., коридор (1-2) - загальною площею 8,9 кв.м., коридор (1-3) - загальною площею 3,7 кв.м., кухня (1-4) - загальною площею 9,6 кв.м., санвузол (1-5) - загальною площею 2,0 кв. м., вітальня (1-6) - загальною площею 11,7 кв.м., житлова кімната (1-5) - загальною площею 9,3 кв.м., житлова кімната (1-6) - загальною площею 12,2 кв.м. Господарські будівлі та споруди: Гараж «Б», погріб «В».

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею загальною площею 61,2 кв. м, житловою площею 33,2 кв. м., складається з приміщень житлового будинку, позначеного в плані «А-І», в тому числі: тамбур (1-1) - загальною площею 3,8 кв.м., коридор (1-2) - загальною площею 8,9 кв.м., коридор (1-3) - загальною площею 3,7 кв.м., кухня (1- 4) - загальною площею 9,6 кв.м., санвузол (1-5) - загальною площею 2,0 кв. м., вітальня (1-6) - загальною площею 11,7 кв.м., житлова кімната (1-5) - загальною площею 9,3 кв.м., житлова кімната (1-6) - загальною площею 12,2 кв.м. Господарські будівлі та споруди: Гараж «Б», погріб «В».

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частки домоволодіння з відповідною часткою господарських споруд та будівель по АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Гладій