Справа № 362/2510/21
Провадження № 2/362/608/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання - Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Васильківської міської територіальної громади Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про визначення додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяву про відкладення не подано.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 у віці 85 р. померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва, виданого Виконкомом Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області, серії НОМЕР_1 .

Як вбачається із копії дублікату заповіту від 27.11.2007 р. № 30, ОСОБА_3 склала заповіт на ОСОБА_1 , що посвідчений секретарем виконкому Погребівської сільської Ради народних депутатів Васильківського району Київської області. Відповідно до заповіту, ОСОБА_3 заповідала на випадок смерті земельну ділянку/земельну частку/пай/, належну їй на праві особистої власності, згідно державного акту серії ЯБ № 0, виданого на підставі розпорядження Васильківської районної адміністарції від 14.09.2005 р. № 476 ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки/земельної частки/паю площею 2,1560 га, зо розташована на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київськрї області, відповідно до копії державного акту серії ЯБ № 0.

Звернувшись до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова О.В. із заявою про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 отримав постанову №214/02-31 від 26.07.2019 р. про відмову у прийнятті спадщини, у зв`язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку подання заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається зі копії листа приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова О.В. від 18.10.2021 р., спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась, щ опідтверджується Внформаційною довідкою з Спадкового реєстру від 18.10.2021 р. № 66868731.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, строк для прийняття спадщини закінчився.

Позивач в шестимісячний строк для прийняття спадщини, який встановлено в ст. 1270 ЦК України, не звернувся до нотаріуса у зв`язку з тим, що не знав про наявність складеного померлою ОСОБА_4 заповіту.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 р. № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 р., заява №4909/04).

Таким чином, враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а саме необізнаність його про існування заповіту, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 1217, ч.1 ст. 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 82, 83, 89, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Кравченко