Справа №944/4269/20
Провадження №2-з/944/7/22
УХВАЛА

07.05.2022 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна набутого до шлюбу та поділ майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, позивач ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна набутого до шлюбу та поділ майна.

06.05.2022року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову.

Просить накласти заборону на відчуження спірного житлового будинку (вчинення будь-яких реєстраційних дій), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що вона з ОСОБА_2 в період з 25.10.2014 по 05.08.2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

Під час подружнього життя, ними було набуто (шляхом побудови) право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок був побудований та зданий в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія ЛВ № 11. Дана обставина підтверджується відомостями з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно від 29.09.2020, які бути сформовані адвокатом Дзидз А.В. до якого вона звернулася за правовою допомогою з приводу поділу зазначеного житлового будинку. Як вбачається з наведеного, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було оформлено на ім`я її чоловіка ОСОБА_2 , оскільки на той час останній вже був власником земельної ділянки на якій побудований будинок.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 04.03.2016 було проведено державну реєстрацію житлового будинку в користь ОСОБА_2 , а відтак є реальна загроза, того що останній може відчужити будинок в користь третіх осіб, що утруднить виконання рішення в разі такого ухвалення на її корить.

На підставі викладеного просить суд заяву задовольнити. Накласти заборону на відчуження спірного будинку (вчинення будь-яких реєстраційних дій) за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. Просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вивчивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, слід прийти до наступного.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову, з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що у проваджені Яворівського районного суду Львівської області знаходится цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна набутого до шлюбу та поділ майна.

Із змісту позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить: визнати житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,16га кадастровий номер :08:002:0007, за адресою: АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за

ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,16 га кадастровий номер :08:002:0007, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,16 га кадастровий номер :08:002:0007, за адресою: АДРЕСА_1 .

З наведеного слідує, що предметом позову є немайнові вимоги, оскільки не мають грошової оцінки, при цьому такі фактично зводяться до оспорення набуття сторонами права власності на нерухоме майно, а саме житлового будинку.

Тобто, позивач звернулася до суду з позовом за захистом порушених, на її думку прав, предметом якого є оспорення її права на житловий будинок, який, на її думку, повинен належати їй.

Однак, як вбачається з Інформаційної довідки №226270692, сформованої 30.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 04.03.2016 було проведено державну реєстрацію житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 58, за розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 жовтня 2014року, виданого виконавчим комітетом Віжомлянської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 25 жовтня 2014 року, актовий запис №8.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03.08.2021року вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 жовтня 2014 року у Виконавчому комітеті Віжомлянської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 8, розірвано.

Таким чином, враховуючи, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, суд приходить переконання, що заява є обгрунтованою, оскільки обраний спосіб забезпечення позову шляхом шляхом заборони вчиняти певні дії є підставним та співмірним із заявленими позовними вимогами та може забезпечити ефективний захист прав та законних інтересів позивача, з врахуванням можливого рішення у справі.

Крім цього, вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Також, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а відповідні особи за обставин накладення арешту на їх майно, не позбавляються права користування таким, тому вказаний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні, а обмежується лише можливість його відчужити.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне

звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом заборону на відчуження житлового будинку (вчинення будь-яких реєстраційних дій), підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист прав позивача та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-18,149-153 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна набутого до шлюбу та поділ майна - задовольнити.

В забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) про поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна набутого до шлюбу та поділ майна:

- накласти заборону на відчуження житлового будинку (вчинення будь-яких реєстраційних дій), реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 58, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали суду покласти на Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

СУДДЯ Швед Н.П.