Справа № 569/4057/22
номер провадження 2/558/79/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Березюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Демидівського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ТзОВ "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору, на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Свою заяву сторона позивача мотивує тим, що відповідачка оплатила заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання. Також, представник позивача просить вирішити питання про повернення судового збору з бюджету.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи в суді повідомлялися належним чином, у відповідності до ст.127 ЦПК України.

Дослідивши фактичні обставини справи та враховуючи клопотання представника позивача, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з таких підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Разом з тим, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20 зазначено, що закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З матеріалів справи вбачається, що на час пред`явлення позову до суду і на час відкриття провадження у даній справі, предмет спору існував та був задоволений відповідачем після відкриття провадження у справі.

Таким чином, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмету спору.

Однак, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у даній цивільній справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, так як фактично позивач відмовився від позову і така відмова прийнята судом.

Щодо вимоги про повернення судового збору, то слід зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 21.04. 2021 року у справі № 199/9188/16-ц, правовий аналіз ч. 3 ст. 142 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі відмови позивача від позову здійснені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за винятком випадків, коли позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після вчинення позову.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд встановив, що при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 гривень(а.с.7). Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, п.4 ч.1 ст.255, ст.ст. 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" задовольнити повністю.

Закрити провадження по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі п.4 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняття судом даної відмови.

Згідно ч.2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (, 33027 місто Рівне вулиця Д. Галицького, будинок №27) судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідно ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК