Справа №760/7977/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Дубаніної О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить:

- визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. М. Слобідка, Фастівського району, Київської області, тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є рідним батьком позивача. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що на момент смерті батька, мав іншу власність за адресою: АДРЕСА_2 , де і був зареєстрованим в установленому законом порядку. На час смерті батька, позивач проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Як поважність пропуску строку подачі заяви для прийняття спадщини вказує те, що перебував на заробітках за межами України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху

Після усунення стороною позивача недоліків, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце повідомлялися належним чином.

Від позивача через канцелярію суду була подана заява, в якій останній просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Просить розглянути справу без його участі.

Від представника відповідача надійшов лист, згідно якого просять розглядати справу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.02.1978.

Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого ВАТ «Редукторний завод» від 10.01.1999, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_2 та членам її сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях.

ОСОБА_2 та ОСОБА_2 перебували, у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №376.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві, актовий запис №10442.

Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори Наумова В.В. від 15.02.2018 № 712/02-31, відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини й відсутні докази того, що він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини до майна померлого ОСОБА_2 та визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 26 лютого 2020 року у справі №286/27/18 (провадження №61-39817св18).

Досить часто спадкоємці обґрунтовують неможливість своєчасного прийняття спадщини тим фактом, що вони перебували за кордом та не могли звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Практика ВС свідчить, що саме по собі перебування спадкоємця за кордоном не може вважатися поважною причиною пропуску строку.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2019 року по справі № 161/9998/17 та від 06 червня 2018 року по справі №592/9058/17-ц. В той же час, у постанові від 13 березня 2020 року по справі № 314/2550/17 ВС вніс до переліку поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини складні умови праці спадкоємців, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними.

В даному контексті слід зазначити про наявність у законодавстві України механізму подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України, що врегульований Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини.

У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини. Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в своїй заяві посилався на те, що він не мав фізичної можливості подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлого, оскільки він перебував на заробітках за кордоном країни.

Позивачем не було надано до суду ніяких належним чином засвідчених документів чи довідок або будь-яких носіїв інформації, які могли б підтвердити його слова.

Таким чином, встановлено, що фактично позивач протягом встановленого законом строку мав об`єктивну можливість подать заяву про прийняття спадщини після померлого, але не вчинив таких дій у зв`язку з відсутністю намірів приймати спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги не надання позивачем доказів на підтвердження обставин, які об`єктивно та істотно перешкодили реалізації ним права на прийняття спадщини після смерті батька шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приходить до висновку про відсутність правових підстав вважати, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.15, 16, 1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до П`ятої Київської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко