КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/2778/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2434/2022Головуючий у суді першої інстанції - Галаган В.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ясинецьким Олегом Анатолійовичем, який діє на підставі договору, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» про відшкодування шкоди, завданої залиттям,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Столичний комфорт», в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 121 984,00 грн, завдану внаслідок залиття квартири, 1 800,00 грн за складання звіту про оцінку збитків, 3 550,00 грн за послуги доставки та вивезення обладнання, 1 200,00 грн за послуги вивезення сміття після залиття квартири, 50 000,00 грн моральної шкоди, 15 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір у розмірі 2 175,34 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що нею придбано майнові права на квартиру, розташовану на 14-му поверсі за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 71,82 кв.м. Балансоутримувачем є відповідач - ТОВ «Столичний комфорт». В період з 28.11.2020 по 29.11.2020 за вказаною адресою відбулося залиття квартири № 117 , за наслідками чого 03.12.2020 було складено акт № 3/Б117 про залиття житлового приміщення, відповідно до якого причиною залиття є відрив ніпеля на гребінці системи холодного водопостачання в інженерній шафі 14 поверху. Внаслідок залиття квартири позивачу було завдано матеріальних збитків, які згідно звіту № 108/20 про оцінку збитків від 29.12.2020, складеного ФОП ОСОБА_2 , становить 121 984,00 грн.Відповідно до рахунку оплата за проведення експертного дослідження становить 1 800,00 грн. Крім того, позивачем додатково довелось понести витрати щодо осушення повітря від вологи у розмірі 3 550,00 грн. та витрати з вивезення сміття після усунення наслідків залиття у розмірі 1 200,00 грн., що є складовою завданої позивачу майнової шкоди.

Також, позивач вважає, що крім матеріальної шкоди їй завдано моральну шкоду, яка пов`язана з тим, що внаслідок значного психічного впливу обставин, пов`язаних іззлиттям квартири, зокрема, щодо псування новопроведеного ремонту, руйнування меблів, утворення численної площі плісняви, що має шкідливий вплив на здоров`я, позивач зазнала душевних страждань, які полягають у хвилюваннях через збитки, завдані її майну, дискомфорті та погіршенні самопочуття, внаслідок випару вологи у квартирі, що призвело до дискомфорту в повсякденному житті, внаслідок якого позивач вимушена витрачати час на проведення обстеження квартири, для з`ясування розміру завданої матеріальної шкоди, звертатись з позовом досуду з приводу захисту її прав та інтересів як власника житла (а.с. 1-6).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Столичний комфорт», про відшкодування шкоди, завданої залиттям відмовлено (а.с. 113-121).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач, не будучи власником квартири та не будучи особою, наділеною зобов`язанням по її утриманню, несенню витрат на утримання квартири, що пов`язані, зокрема, з її зберіганням і ремонтом, здійснила у квартирі ремонтні роботи та поліпшення на власний ризик, не маючи при цьому права вимоги по відшкодуванню завданої такій квартирі шкоди. Також, безпідставно не взяв до уваги Акт № З/Б 117 про наслідки залиття житлового приміщення від 03.12.2020 (а.с. 125-129зв.).

Відзиву від позивача не надходило.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в розрізі даного спору відсутня така складова деліктного зобов`язання як заподіяння шкоди майну позивача як власника, оскільки остання здійснила поліпшення у квартирі, на яку позивачем станом на день проведення ремонтних робіт та залиття не зареєстровано у встановленому законом порядку право власності, а укладені договори купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно надали позивачу лише правомочність на отримання право власності на квартиру у майбутньому, однак не наділили позивача правами власника квартири, в тому числі і правом на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2018 між ТОВ «КУА «Бізнес-Гарант» та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу деривативу № Д14862/Б117-3-Г2, та також 17.08.2018 між TOB «СІА» та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 14862/Б117- 3-Г2, за умовами яких продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався оплатити загальну вартість майнових прав та прийняти у власність майнові права шляхом отримання двокімнатної квартири на 14 поверсі по АДРЕСА_3 , за актом передання-прийняття, набуття та оформлення права власності на квартиру шляхом здійснення реєстрації права власності на квартиру з отриманням правовстановлюючих документів на квартиру у порядку, передбаченому законодавством (а-с. 9-12,13-15)

22.08.2018 між TOB «СІА» та ОСОБА_1 , а також між ТOB «КУА «Бізнес-Гарант» та ОСОБА_1 підписано Акт прийому-передачі деривативу, Акт прийому-передачі Форвардного контракту. (а.с. 61,62)

24.02.2020 між ТОВ «Столичний комфорт», яке виконує функції експлуатуючої організації, та ОСОБА_1 складено Акт огляду (приймання) квартири АДРЕСА_4 (ЖК «Галактика»). (а.с. 63)

На підставі Акту про готовність об`єкта до експлуатації від 31.03.2020 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано Сертифікат серії ГУ № 11, яким підтверджено готовність введення в експлуатацію, зокрема, будинку АДРЕСА_3 . (а.с. 83-88)

25.05.2020 між ТОВ «СІА» та ТОВ «Столичний Комфорт» укладено Договір № 25/05/2020-0/Г-3 на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування, зокрема, будинку АДРЕСА_3 , про що складено Акт приймання-передачі житлового будинку для утримання та експлуатаційного обслуговування. (а.с. 89-95)

16.06.2020 між ТОВ «Столичний комфорт» та ОСОБА_1 укладено Угоду № Б117 про надання приміщення для виконання ремонтно- оздоблювальних робіт у житловому будинку АДРЕСА_3 , складено Акт приймання-передачі лічильників. Згідно умов Угоди № Б117, ТОВ «Столичний комфорт» зобов`язався забезпечити можливість ОСОБА_1 провести внутрішні санітарно-ремонтні електромонтажні роботи. Виконання внутрішніх опоряджувальні та ремонтно-оздоблювальні роботи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 64, 65, 66)

03.12.2020 комісія у складі ТОВ «Столичний комфорт», ТОВ «ІнвестСістем Груп», ТОВ «Дніпроінбуд» складено Акт № 3/Б117 про наслідки залиття житлового приміщення, відповідно до якого встановлено залиття квартири № Б117 , з причини відриву ніпеля на гребінці системи холодного водопостачання в інженерній шафі 14 поверху. (а.с. 16)

Заданими Звіту про оцінку збитків, складеного ФОП ОСОБА_2 від 29.12.2020, розмір матеріальних збитків, який завдано власнику в результаті пошкодження оздоблення його квартири АДРЕСА_6 після залиття, яке сталось 29.11.2020 станом на момент складання даного Звіту становить 121 984,00 грн (а.с. 22-37)

Відповідно до Розрахункової квитанції від 29.12.2020 ОСОБА_3 сплачено за послуги з проведення будівельно-технічного дослідження 1 800,00 грн. (а.с. 39)

Крім того, в матеріалах справи наявний Акт виконаних робіт № 5 по оренді осушувана повітря на суму 3 550,00 грн., підписаний підрядником ФОП ОСОБА_4 та замовником ОСОБА_3 , а також наявна квитанція ФОП ОСОБА_5 від 10.12.2020 на вивезення сміття, на суму 1 200,00 грн. (а.с. 40,41)

Згідно Висновку експерта, складеного TOB «ІН Консалтинг» від 18.01.2021, причинами руйнування ніпелю водяного колектора є нерівномірність товщини стінки та геометрична асиметрія виготовлення. (а.с. 97-102)

Згідно із ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому, (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18)

Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах, визначених цивільним законодавством.

Згідно з нормами ЦК України до первинного способу набуття права власності, зокрема, належить набуття права власності на новостворену річ (в тому числі, на об`єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (ст. 331 ЦК України).

Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правовстановлюючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві, зокрема, на об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації.

Право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін.

Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Тобто, укладаючи договори купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, позивач ОСОБА_3 отримала обмежене речове право, за яким вона, як власник цього права, наділена певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Договори, на підставі яких ОСОБА_1 придбала квартиру, є чинними та не скасовані. Позивач здійснила повний розрахунок за квартиру, що підтверджується довідкою № 1041/208-18з від 22.08.2018.

Відповідно до акту прийому-передачі Форвардного контракту від 22.08.2020 та акту прийому-передачі деривативу від 22.08.2018 квартира передана у власність позивача.

У постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 сформовано наступний правовий висновок:

«У пункті 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Наведеною нормою законодавець врегулював правову ситуацію, коли відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не відповідають наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документам, на підставі яких проведені реєстраційні дії та які мають пріоритет над записами, що містяться у Державному реєстрі».

Згідно із угодою № 15117 про надання приміщення для виконання ремонтно- оздоблювальних робіт (квартира АДРЕСА_6 ) від 16.06.2020 укладеного між ТОВ «Столичний комфорт» та ОСОБА_1 , відповідач зобов`язується забезпечити можливість проведення позивачці внутрішніх санітарно-технічних, електромонтажних робіт, а також виконання внутрішніх опоряджувальних і оздоблювальних робіт в приміщенні.

16.06.2020 між позивачкою та відповідачем укладено акт приймання- передачі лічильників.

Отже, ТОВ «Столичний комфорт», підписуючи угоду № 15117 про надання приміщення для виконання ремонтно-оздоблювальних робіт (квартира АДРЕСА_6 ) від 16.06.2020, погоджувалось з правом власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру.

Багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 будувався генеральним підрядником ТОВ «Дипроінбуд» на замовлення ТОВ «СІА» та був введений в експлуатацію на підставі Акта готовності об`єкта до експлуатації від 31.03.2020 про, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України видала 29.04.2020 сертифікат серії IV №11.

Після введення багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 в експлуатацію, забудовник будинку - ТОВ «СІА» (Замовник) передало ТОВ «Столичний комфорт» (Виконавець) на умовах визначених Договором № 25/05/2020-0/Г-З від 25.05.2020 вказаний будинок на утримання та експлуатаційне обслуговування, про що сторони уклали Акт приймання-передачі житлового будинку для утриманні та експлуатації від 25.05.2020.

В пункті 2.3.4 Договору № 25/05/2020-0/Г-3 від 25.05.2020 обумовлено, що ТОВ «Столичний комфорт» здійснює утримання та обслуговування будинку згідно Правил затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 №76

З акту № 3/Б117 від 03.12.2020 про залиття житлового приміщення вбачається, що причиною залиття сталося через відрив ніпеля на гребінці системи холодного водопостачання в інженерній шафі 14 поверху. Тобто, несправність на гребінці системи холодного водопостачання сталася не в житловій квартирі, в якій відбулося залиття, а в приміщені будинку загального користування, та яке перебуває у ТОВ «Столичний комфорт» на утриманні згідно Договору № 25/05/2020-0/Г-3 від 25.05.2020, тому саме товариство має відповідати за несправність системи холодного водопостачання будинку.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207 (далі Правила), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци 3, 3 пункту 2 цих Правил).

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог і нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаної норми для стягнення шкоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що оскільки залиття квартири позивача сталося внаслідок неналежного виконання ТОВ «Столичний комфорт» обов`язків по експлуатації та обслуговуванню обладнання будинку, то винною особою в такому залитті є товариство, на балансі якого перебував багатоквартирний будинок.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил в разі залиття квартири складається відповідний акт.

Відповідно до додатку № 4 до зазначених Правил у акті, зокрема, зазначається, що трапилось, причини та наслідки залиття, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, майстра, слюсаря-сантехніка, з актом ознайомлюються мешканці квартир.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.08.2020 у справі № 59/8904/16 (провадження № 61-40113св18).

Згідно з п. 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньо будинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Отже, відповідач був зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, і саме балансоутримувач майна несе відповідальність за його експлуатацію.

З огляду на вище викладене, суд першої інстанції не взяв до уваги наявні в матеріалах справи докази та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Отже, вина відповідача підтверджується Актом № З/Б 117 про наслідки залиття житлового приміщення від 03.12.2020, який відповідачем не спростовується. Розмір завданих збитків підтверджуються Звітом про оцінку збитків, складеного ФОП ОСОБА_2 від 29.12.2020 та становить 121 984,00 грн, квитанціями про послуги доставки та вивезення обладнання та сміття усунення шкоди на суми 3 550,00 грн та 1 200,00 грн, а також вартість проведення оцінки збитків на суму 1 800,00 грн, а всього 128 534,00, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, то слід зазначити наступне.

За загальним правилом, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час визначення підстав для стягнення моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для ви рішення спору.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач обґрунтовує моральну шкоду характером та глибиною моральних страждань, вагомістю вимушених змін у житті позивача, тривалістю негативних наслідків, небезпекою для здоров`я позивача.

Виходячи з положень статі 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційним судом встановлено порушення прав позивача, то вона має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн, оскільки, зазначений розмір моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн є завищеним та не підтверджений належними доказами.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивачем зазначено, що у зв`язку із подачею апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 17.03.2021 їй довелося понести додаткові витрати на правничу (правову) допомогу, що підтверджується Актом надання послуг від 12.04.2021 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 30 від 12.04.2021, що підтверджує оплату послуг ОСОБА_1 в сумі: 10 000,00 грн. адвокату Ясинецькому О.А.

На підтвердження понесених судових витрат в суді першої інстанції позивачем надано акт наданих послуг від 02.02.2021 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 10 від 02.02.2021 загальною сумою 15 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на 77,84 %, тому підлягає частковому задоволенню вимога про стягнення правничої допомоги у розмірі 25 000,00 грн - 22,16% (незадоволених вимог) = 19 460,00 грн.

Також, позивачем понесено витрати зі сплати судового збору у суді першої інстанції у розмірі 908,00 грн + 1 267,34 грн = 2 175,34 грн, а також за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 290,01 грн. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 19 460,00 грн, та судовий збір у розмірі 1 267,34 грн + 3 290,01 грн = 4 557,35 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухваленню нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Ясинецьким Олегом Анатолійовичем, який діє на підставі договору задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» про відшкодування шкоди, завданої залиттям задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму матеріальної шкодиу розмірі 128 534 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот тридцять чотири),00 грн;5 000 (п`ять тисяч),00 грн - моральної шкоди, а всього - 133 534 (сто тридцять три тисячі п`ятсот тридцять чотири),00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 19 460(дев`ятнадцять тисяч чотириста 60),00 грн та судовий збір у розмірі 4 557 (чотири тисяч п`ятсот п`ятдесят сім),35 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська