Справа № 347/237/22
Провадження № 22-ц/4808/792/22
Головуючий у 1 інстанції Кіцула Ю.С.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л.В.

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду від 23 травня 2022 року в складі судді Кіцули Ю.С., постановлену у м. Косові Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Посилаючись на те, що її звільнення відбулося із порушенням трудового законодавства просила визнати незаконним та скасувати рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07 жовтня 2021 року, наказ відділу освіти Кутської селищної ради №3-к від 14 січня 2022 року та №5-к від 14 січня 2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24 червня 2020 року, укладеного між нею та відділом освіти Косівської РДА, та її звільнення з посади директора Кутської селищної ради, поновити її на роботі на посаду директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Косівського районного суду від 23 травня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачці.

Ухвалою суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Косівського районного суду від 03 травня 2022 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно повернув її позовну заяву. При цьому не врахував, що позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішення Кутської селищної ради від 07 жовтня 2021 року та наказу відділу освіти Кутської селищної ради №3-к від 14 січня 2022 року стосуються спору про поновлення на роботі. А отже, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору. Як і за пред`явлення вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, передбаченого статтею 235 КЗпП України.

Також вказує, що вона не могла вказати ціну позову, так як вона залежить від часу прийняття рішення про поновлення на роботу. В той же час, у позовній заяві вона зазначила, що закон дозволяє її звертатись до суду без попереднього вирішення цього спору, а також вказала витрати, які понесла і які підлягають відшкодуванню у зв`язку із розглядом справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За змістом положень статей 353, 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що 31 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу(а.с. 1-5).

Ухвалою Косівського районного суду від 09 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с.39).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвалу Косівського районного суду від 09 лютого 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.70-72).

Ухвалою Косівського районного суду від 03 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачці десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних в ній недоліків. Зокрема, позивачка мала зазначити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та сплатити судовий збір. При цьому місцевий суд, визначаючи розмір судового збору, який підлягав сплаті за подачу позову вважав, що з огляду на позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно сплатити за вимоги немайнового характеру (визнати незаконним та скасувати рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07 жовтня 2021 року №7-11/2-21; визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти Кутської селищної ради Івано-Франківської області №3-к від 14 січня 2022 року; визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти Кутської селищної ради Івано-Франківської області №5-к від 14 січня 2022 року) - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн та за вимогу майнового характеру (стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу) - 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після визначення ціни позову (а.с. 80-81).

09 травня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву в порядку статті 49 ЦПК України, в якій просила залишити без розгляду позовну вимогу про визнання незаконним та скасування наказу відділу освіти Кутської селищної ради Івано-Франківської області №5-к від 14 січня 2022 року (а.с.78-79).

Також цього ж дня позивачка подала заяву, в якій зазначила, що відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати від судового збору за подання спору про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. Щодо досудового вирішення спору, то закон дозволяє їй звертатися до суду без попереднього вирішення цього спору. У позовній заяві вона зазначила ті витрати, які підлягають відшкодування.

Ухвалою Косівського районного суду від 23 травня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачці.

Повертаючи позовну заяву позивачці, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви, встановлені в ухвалі Косівського районного суду від 03 травня 2022 року.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Згідно з положеннями статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У силу статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту позовної заяви, з врахуванням заяви від 09 травня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 просить судвизнати незаконними та скасувати: рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07 жовтня 2021 року №7-11/2-21 (про дострокове розірвання контракту), наказ відділу освіти Кутської селищної ради Івано-Франківської області №3-к від 14 січня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновити на роботі на посаді директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Івано-Франківської області; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с. 1-5).

Таким чином, предметом спору у справі є визнання незаконним та скасування рішення селищної ради щодо дострокового розірвання контракту, наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплата середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата та додаткова.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачка звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час перебування у вимушеному прогулі.

Також, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору і за позовними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради щодо дострокового розірвання контракту та наказу про звільнення, оскільки такі стосуються спору про поновлення на роботі (скасування неправомірних рішень про звільнення). При цьому, норма статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення від сплати судового збору у справах про поновлення на роботі, тобто як категорії спору.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність сплати судового збору.

Крім того, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції вказав, що позовна заява не відповідає вимогам пунктів 6, 7, 9, 10 частини третьої статті 175 ЦПК України.

Згідно із статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» зазначав, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право подавати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав та на суд, з якого випливає право доступу до суду, тобто право порушувати провадження у суді в цивільних справах, становить лише один аспект; однак це є той аспект, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у пункті 1 статті 6. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що зверталася з аналогічним позовом до Косівського районного суду. Однак ухвалою Косівського районного суду від 27 січня 2022 року було відмовлено у відкритті провадження, в зв`язку з порушенням підсудності даної категорії справ. Вважаючи, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства вона повторно звертається до Косівського районного суду з аналогічною позовною заявою. До позовної заяви долучено довідку про обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витрати робочого часу адвокатом при наданні правничої допомоги, за змістом якого гонорар адвоката по справі встановить 10 000,00 грн.

Незазначення відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; ненаведення попереднього (орієнтовний) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відсутність власного підтвердження позивачем про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не є достатніми підставами для повернення позову, оскільки такі можуть бути з`ясовані судом на наступних стадіях процесу і не унеможливлюють для суду вирішення питання про відкриття провадження. Такі вимоги суду свідчать про надмірний формалізм у вирішенні питання про прийняття позову.

З огляду на наведене, суд першої інстанції зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Косівського районного суду від 23 травня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта