Провадження №: 2-о/755/189/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали клопотання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про продовження дії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшло клопотання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , відповідно до прохальної частини клопотання Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації просить суд: «Клопотання ОСОБА_2 про продовження дії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року, яким ОСОБА_1 визнаний недієздатним, а ОСОБА_2 призначена його опікуном задовольнити».

Вивчивши матеріали клопотання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ( ч.1 ст. 4 ЦПК України)

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом із надання психіатричної допомоги.

Виходячи з положень частини сьомої-дев`ятої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Виходячи із прохальної частини клопотання, Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації звертається до суду в інтересах ОСОБА_1 , при цьому просить задовольнити клопотання ОСОБА_2 про продовження дії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року, однак у поданому до суду клопотанні ОСОБА_2 зазначена у процесуальному статусі як заінтересована особа.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.03.1972 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», справа про визнання громадянина недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених у ст. 256 ЦПК (1963р.). Якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява подана неправомочною особою, суд повинен, не закриваючи провадження в справі, обговорити питання про заміну неналежного заявника належним, виходячи з вимог ст. 105 ЦПК (1963р.).

Проте, на відміну від ст. 105 ЦПК УРСР 1963 р. ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року, який набув чинності з 15.12.2017 року, не передбачає заміни неналежного позивача (заявника) належним, що випливає з принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного у ст. 13 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.

При цьому, подання не є формою звернення до суду в розумінні ст. 300 ЦПК України та не може бути предметом спільного розгляду на рівні із заявою про продовження дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, та має бути подане в рамках розгляду саме тієї справи, за результатами якої було ухвалене рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Також системний аналіз положень ст. 300 ЦПК України свідчить про те, що подання подається або під час ухвалення рішення суду про визнання особи недієздатною або в процесі виконання рішення суду з метою: а) призначення опікуна під час винесення рішення; б) призначення опікуна чи піклувальника після винесення рішення та після звільнення останнього від його повноважень; в) в разі заміни опікуна чи піклувальника після винесення рішення по справі.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. (ч. 3 ст. 294 ЦПК України)

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст.175 ЦПК України.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що клопотання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яке подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про продовження дії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року, подано до суду неуповноваженою особою, оскільки до клопотання не долучено належних та допустимих доказів, які мали підтвердити повноваження Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації здійснювати представництво інтересів саме ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 185, 297, 300, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про продовження дії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року, - повернути Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я :