Провадження №2/359/268/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що розпорядженням Бориспільської РДА №2803 від 05 листопада 2010 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області» ОСОБА_2 був наданий дозвіл на оформлення права власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, із розробленням відповідної технічної документації із землеустрою. В листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «НВФ «Грант ЛТД» та замовила землевпорядну документацію, розробила технічне завдання із суб`єктом землевпорядної діяльності, погодила відповідний висновок Держкомзему, провела роботу із встановлення відповідних меж земельної ділянки із відведенням її на місцевості в натурі та позначення межовими знаками, ділянці присвоєно кадастровий номер :04:002:0104, а також почала процедуру оформлення зазначеної спірної ділянки у власність шляхом безоплатної приватизації земельної ділянки із земель державної власності відповідно до процедури, встановленої земельним законодавством на момент виникнення правовідносин. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку, яка виділена в натурі на місцевості, згідно з технічною документацією із землеустрою та розпорядженням Бориспільської РДА. За час свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла ОСОБА_1 . Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Незважаючи на це, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документа на неї. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив визнати за ним у порядку спадкування право на звершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 1,9999 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:002:0104, яка розташовується на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.80-81).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2021 року у приватного нотаріуса КМНО Турчак С.М. було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.90-91).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи був залучений правонаступник Вороньківської сільської ради Бориспільського району Бориспільська міська рада Київської області, а також в якості співвідповідача було залучено ГУ Держгеокадастру у Київській області (а.с.92-93).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.171).

ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

Представник позивача ОСОБА_3 надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні, а розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що органами місцевого самоврядування жодним чином не порушувалися права позивача. В порушення процедури набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ОСОБА_1 звернувся до Рогозівської сільської ради Бориспільського району з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 , тобто особі цивільна правоздатність якої припинилась внаслідок смерті, що є недопустимим. З заявою про завершення процедури приватизації земельної ділянки, на яку розпочала вчиняти відповідні дії ОСОБА_2 , позивач не звертався. Тобто позивач не вирішував дане питання в досудовому порядку як передбачено законодавством (а.с.99-102).

Представник ГУ Держгеокадастру у Київській області у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я (а.с.55).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,9999 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:002:0104, яка розташовується на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Розпорядженням Бориспільської РДА №2803 від 05 листопада 2010 року (а.с.19) ОСОБА_2 був наданий дозвіл на оформлення права власності на зазначену земельну ділянку із розробленням відповідної технічної документації із землеустрою.

Реалізуючи своє право, ОСОБА_2 замовила землевпорядні роботи, розробила технічне завдання із суб`єктом землевпорядної діяльності, погодила відповідний висновок Держкомзему, провела роботу із встановлення відповідних меж земельної ділянки з відведенням її на місцевості в натурі та позначенням межовими знаками, ділянці присвоєно кадастровий номер :04:002:0104 (а.с.11-74).

Спірні правовідносини регулюються книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.

V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.

Згідно з положенням ст.1216 та ст.1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

За змістом ч.1 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України.

На підставі п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами.

За змістом правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження №14-652цс18), у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі №623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі №158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі №554/1195/17, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

З копії матеріалів спадкової справи №2/2013, заведеної приватним нотаріусом КМНО Турчак С.М., вбачається, що 23 лютого 2011 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла ОСОБА_1 (а.с.113).

20 березня 2013 року ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 (а.с.109).

Незважаючи на це, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,9999 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:002:0104, яка розташовується на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Встановлено, що за час свого життя ОСОБА_2 було розпочато процедуру приватизації вказаної земельної ділянки відповідно до чинного на той час законодавства. Проте, оформити у встановленому законом порядку право власності ОСОБА_2 не встигла.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 не набула права власності на зазначену земельну ділянку, згідно з положенням ст.125 ЗК України. Проте, розпочала процедуру приватизації, про що свідчить, зокрема присвоєння земельній ділянці кадастрового номера.

Тому за позивачем належить визнати право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

VІI. Доводи відповідача, які відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Судом критично сприймаються доводи представника відповідача стосовно того, що перед зверненням до суду позивач не звертався до органу місцевого самоврядування із заявою про завершення процедури приватизації земельної ділянки та йому не було у цьому відмовлено. Оскільки вказані доводи у повній мірі спростовуються письмовими доказами. Перед пред`явленням позову до суду позивач звертався як до Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, так і до Бориспільської міської ради Київської області із заявами про завершення процедури приватизації земельної ділянки (а.с.9,166-167). Проте, відповідно листами від 09 листопада 2020 року та від 26 листопада 2021 року йому було відмовлено та роз`яснено право на звернення до суду з вимогою про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування (а.с.10,169).

VIII. Висновки суду.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність визнання за позивачем права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.1216, ст.1218, ч.1, ч.3 ст.1268, т.1269 ЦК України, ч.1 ст.81, ч.1 та ч.3 ст.116, п.1 ч.3 ст.152 ЗК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,9999 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:002:0104, яка розташовується на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський