Справа № 462/4074/22
УХВАЛА

11 серпня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить: визнати недійсною довіреність на бланку НРН 278343 від 22.11.2021р. зареєстрована в реєстрі за № 3345; визнати недійсною довіреність на бланку НРН 278344 від 22.11.2021р. зареєстрована в реєстрі за № 3346; визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири на бланку НРР 763027 від 28.01.2022р. зареєстрована в реєстрі за №274 та застосувати наслідки недійсності правочину; визнати недійсним спадковий договір на бланку НРР 763028 від 28.01.2022р., зареєстрований в реєстрі за № 279 та застосувати наслідки недійсності правочину; скасувати заборону відчуження майна, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що накладена приватним нотаріусом ЛМНО Львівської області за зареєстрована в реєстрі за № 380, скасувавши запис про обтяження № 46410599 від 28.01.2022р.; припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши запис про реєстрацію права власності.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по довіреності від ОСОБА_1 до дня винесення рішення у даній справі; заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії по довіреності від ОСОБА_4 до винесення рішення у даній справі; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову розглядається згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України передбачено вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.151 ЦПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Виходячи із змісту заяви про забезпечення позову, у ній не зазначено ціни позову про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Позивачка просить вжити чотири заходи в порядку забезпечення позову, однак не обґрунтовує доцільності вжиття кожного з заходів, які просить вжити у заяві про забезпечення позову.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Вимоги закону щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову є імперативними, а отже, їх додержання є обов`язковим.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику, як такої, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.С. Мруць