ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2753/21Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В.
Провадження № 22-ц/817/241/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

06 січня 2022 року м. Тернопіль

Cуд апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 щодо скасування постанови про арешт коштів.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 щодо скасування постанови про арешт коштів ОСОБА_1 від 18.11.2021 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на зарплатному картковому рахунку.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу, в порядку ст. 355 ЦПК України.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, апеляційна скарга не підписана особою, яка її подала.

Оскільки апеляційна скарга (та її копії) не підписані позивачкою ОСОБА_1 , тому така підлягає поверненню апелянту відповідно до п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦК України та апелянт має право подати клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2021 року визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: