Справа № 595/1772/21
Провадження № 2/595/54/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського Б.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Бахіра Р.Д.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Тришака О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільні діти сторін проживають разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, ухиляється від покладеного на нього обов`язку.

Ухвалою судді від 07 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

23 грудня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої вона просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , в її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки в прохальній частині позовної заяви помилково зазначено 1999 рік народження ОСОБА_2 та місце реєстрації його проживання: АДРЕСА_2 .

29 грудня 2021 року представником відповідача, адвокатом Тришаком О.Г. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн, щомісячно на кожну дитину. Посилається на те, що відповідач усвідомлює свій батьківський обов`язок щодо утримання їхніх з позивачем спільних дітей та ніколи від цього не відмовлявся, оскільки бажає спілкуватися з дітьми та бути для них хорошим батьком, однак на даний час відповідач не працює, не має постійного щомісячного доходу та належного на праві приватної власності рухомого та нерухомого майна, тому не має змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Крім цього, просить судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу в розмірі 2270 грн, покласти на позивача, оскільки позовна заява про стягнення аліментів подана самим позивачем, безпосередньо від імені ОСОБА_1 . Водночас відповідачу не направлено жодного доказу, який би підтверджував заявлений позивачем розмір судових витрат, які остання понесла чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача, адвокат Бахір Р.Д. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1500 грн щомісячно. Зазначив, що стан його здоров`я є задовільним, інших утриманців він не має.

Представник відповідача, адвокат Тришак О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1500 грн щомісячно. На даний час відповідач не працює, оскільки 14 грудня 2021 року був звільнений з роботи. Судовий збір просить стягнути в рівних частинах із сторін, а у стягненні з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу відмовити, оскільки відповідачу не направлено жодного доказу, який би підтверджував заявлений позивачем розмір судових витрат, які остання понесла чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у зв`язку з чим відповідач позбавлений права надавати будь-які заперечення щодо заявленого позивачем розміру судових витрат.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Бахіра Р.Д., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Тришака О.Г., дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як слідує із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15 липня 2016 року Киданівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, з 15 липня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 10 липня 2017 року Киданівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 20 грудня 2020 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Згідно довідки № 91 від 10 листопада 2021 року, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька дітей в утриманні та вихованні їх спільних дітей, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

До правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

В силу ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено в судовому засіданні, сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їх спільних дітей, що стало причиною звернення ОСОБА_1 з позовом до суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

При вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, їхні діти повністю перебувають на утриманні матері. Дітям сторін необхідне належне матеріальне утримання, оскільки діти потребують витрат на їх харчування, розвиток та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, суд враховує і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення судового рішення прожитковий мінімум з 01 січня 2022 року для дітей до 6 років - становить 2100 гpн, для дітей від 6 до 18 років - 2618 грн.

При цьому, закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Зокрема, в даному випадку суд враховує вік дитини та її потреби.

Як слідує з копії трудової книжки відповідача ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , долученої до матеріалів справи разом із відзивом на позовну заяву, відповідач 14 грудня 2021 року припинив трудові відносин з ТОВ «Золотники-Агро». В судовому засіданні відповідач та його представник підтвердили, що станом на час розгляду справи ОСОБА_2 офіційно не працює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є офіційно не працевлаштованим, однак є працездатним, інших утриманців він не має, позов визнає частково. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем ОСОБА_2 може виконувати обов`язки по утриманню дітей.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що слід задовольнити позов частково та стягнути із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Також, позивачем заявлено вимоги про покладення судових витрат на відповідача.

Представник відповідача, адвокат Тришак О.Г. у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні заперечив щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на правничу допомогу, оскільки позовна заява підписана особисто позивачем та відповідачу не надано жодного доказу про підтвердження заявленого розміру судових витрат.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2270 грн витрат на правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Доводи представника відповідача - адвоката Тришака О.Г., викладені у його відзиві на позов та в усних поясненнях, наданих у судовому засіданні щодо витрат на правову допомогу, суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що представник позивача - адвокат Бахір Р.Д. надав суду достатньо доказів на підтвердження витрат на правову допомогу.

Представником позивача - адвокатом Бахіром Р.Д. на підтвердження надання правової допомоги позивачу та фактично понесених позивачем сум судових витрат надано суду наступні документи: договір про надання правової допомоги, представництво інтересів в суді, інших установах, підприємствах, організаціях від 17 листопада 2021 року; ордер про надання правової допомоги серії ТР № 063382 від 17 листопада 2021 року; розрахунок судових витрат та витрат на правову допомогу від 19 листопада 2021 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 19 листопада 2021 року, з якої слідує, що адвокатом Бахіром Р.Д. прийнято від ОСОБА_1 2270 грн. за написання позову, надання консультації, участь в судових засіданнях.

У розрахунку витрат на надання правничої допомоги адвоката у справі за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів адвокат зазначає, що на надання правничої допомоги, зокрема: на складання позовної заяви та додатків до неї ним витрачено 1 годину, вартістю 908 грн, на участь у судових засіданнях 1,5 години (перше судове засідання орієнтовно 0,75 години, друге судове засідання - орієнтовно 0,75 години, вартістю 1362 грн). Витрати на правову допомогу в частині складання позовної заяви та додатків (1 година, вартістю 908 грн) та на участь в одному судовому засіданні (0,7 години, вартістю 681 грн) суд вважає доведеними та такими, що підлягають до стягнення. Витрати в іншій частині (друге судове засідання) до стягнення не підлягають, оскільки у вказаній справі відбулося одне судове засідання.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача - адвоката Тришака О.Г., викладені у відзиві на позов, щодо того, що витрати на правову допомогу не підлягають до задоволення, оскільки позовна заява підписана особисто позивачем.

Так, підписання позовної заяви особисто позивачем, як таке, не є тотожним її складанню, адже звичайною практикою в адвокатській діяльності є складання проектів процесуальних документів від імені клієнта адвокатських послуг. Визначення особи, яка безпосередньо підписує відповідний документ, є виключно предметом домовленості між адвокатом та клієнтом, як і вартість послуг адвоката. Суд не вправі втручатись у ці відносини, за винятком явної неспівмірності розміру заявлених витрат та фактично вчинених адвокатом дій.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, виходячи з конкретних обставин справи, суд доходить до висновку, що вимога про стягнення судових витрат підлягає до часткового задоволення і з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути 1589,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката, що відповідатиме критеріям розумності та буде співрозмірним з фактично виконаною роботою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 274, 279, 352-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину, щомісячно, починаючи із 19 листопада 2021 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1589 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят девять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 05 січня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя: Л. І. Созанська