Справа № 202/5160/21
Провадження № 2/202/460/2022
03 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора, про стягнення боргу, -
20 серпня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора ,про стягнення боргу.
В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 08.02.2020 року між громадянкою ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_1 було укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 420000 грн., які остання зобов`язалася повернути не пізніше 08 лютого 2021 року. Однак в зазначений договором строк, ОСОБА_3 свої зобов`язання не виконала та грошові кошти в сумі 420000 грн. ОСОБА_1 не повернула.
В червні 2021 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 померла, а її син ОСОБА_2 є спадкоємцем померлої за законом та ІНФОРМАЦІЯ_1 в Шостій дніпровській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу після померлої ОСОБА_3 .
На теперішній час позивачу відомо в ДМБТІ, станом на 18.08.2021 року, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на Ѕ частини житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та Ѕ частини житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Посилаючись на ст.ст. 202, 207, 1216, 1218, 1281,1282 ЦК України вказав, що за змістом наведених норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватися у межах вартості отриманого ними майна. Тобто у спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах передбачених ст.1282 ЦК України в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Просив суд: звернути стягнення на майно померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 , виданий 21.08.1998 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, а саме на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за Договором позики від 08.02.2020 року; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на: 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який є спадкоємцем після померлої ОСОБА_3 , на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4200 грн. (чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2021 року, головуючим суддею у розгляді справи визначено суддю Слюсар Л.П.
25 серпня 2021 року в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом був направлений запит до ВАДР Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , відповідь з якого надійшла на адресу суду 06 вересня 2021 року.
Ухвалою судді від 07 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази по справі, які надійшли до суду 05 січня 2022 року.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача та задовольнити позовні вимоги з наведених в позові підстав.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Шостої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до заяви просили суд розглядати справу за відсутністю їх представника.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 лютого 2020 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено договір позики. Відповідно до п.1 договору, позикодавець у порядку й на умовах, певних цим Договором, надає Позичальнику безпроцентну цільову позику, а Позичальник зобов`язується повернути позику за вимогою Позикодавця в певний цим Договором строк. У зв`язку з тим, що між Сторонами налагоджуються тісні дружні відносини, позика надається Позичальникові на безпроцентній основі.
Відповідно до п.2.1. позика надається Позичальнику строком на 1 (один) рік, а саме до 08 лютого 2021 року.
Згідно з п.3.2. розмір позики за цим Договором становить 420000 грн. 00 коп.
Відповідно до п.4.1 Договору сторони узгодили між собою, що позикодавець зобов`язується надати позику безпосередньо перед підписанням цього Договору.
Позика надається в готівковій формі (п.4.2. Договору).
Згідно з п.4.4. Договору позика вертається у готівковій формі, що підтверджується розпискою, чи у безготівковому порядку платіжним дорученням, шляхом переказу необхідної суми на розрахунковий рахунок Позикодавця. Позика може бути повернута у будь-який інший спосіб, який не заборонений законодавством України та погоджений сторонами.
Якщо Позикодавець не передасть кошти у розпорядження Позичальника у строки передбачені п.4.1 даного Договору, то даний договір не буде підписано та вважається неукладеним ( п.5.1. Договору).
Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 січня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , спадкове майно складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 .
Відповідно до Довідки КП ДМБТІ ДМР від 30.06.2020 року №6667 станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_2 , містяться відомості про право власності за гр. ОСОБА_3 на 1/2 частину та гр. ОСОБА_2 на 1/2 частину на підставі договору міни від 03.06.1999, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3-4771, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДМР та записане в реєстрову книгу №416п за реєстровим №190-306. Відповідно до спадкової справи №306/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відповідно до ст.1261 ЦПК України наявний спадкоємець, який спадкує за законом у порядку першої черги син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та відповідно до довідки від 24.06.2020 року Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, останній прийняв спадщину фактом постійного проживання з померлою, за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, спадкоємцем за законом ОСОБА_3 , згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
З наявної в матеріалах справи копії договору позики від 08 лютого 2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зобов`язалася повернути борг позивачу ОСОБА_1 до 08 лютого 2021 року.
Судом враховується, що Договір позики грошових містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк.
Нормою статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу).
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям відповідачем спадщини, до останнього переходить обов`язок померлого.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як визначено в частині 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.
Відповідно до ст. 572 ЦК України та статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно з частинами 1, 2 статті 13 Закону України «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об`єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.
В силу статті 14 Закону України «Про заставу» недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.
За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, враховуючи, що нотаріально посвідчений договір застави нерухомого майна позикодавцем та позичальником не укладався, суд вважає, що підстав для звернення стягнення на майно померлої та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, яке є спадковим майном, немає.
В даному випадку позивач, позичивши спадкодавцю грошові кошти за договором позики, має право вимагати в судовому порядку повернення йому саме грошових коштів у сумі, визначеній договором, а не ставити питання про звернення стягнення на майно померлої та визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно, оскільки визнання такого права за позивачем буде суперечити правовій природі договору позики.
Суд також приймає до уваги, що заявлений позивачем предмет позову відмінний від позовних вимог.
Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, оскільки позов ОСОБА_1 є необґрунтованимта вимушений в позові відмовити.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд, відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладає судові витрати на позивача, тому позовні вимоги у частині стягнення з відповідача сплаченого судового збору задоволенню також не підлягають.
Керуючись: ст. ст. 15,16, 328,546,572,1216,1268,1282 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77,78, 81,82, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар