Справа № 727/2318/22
Провадження № 2-о/727/70/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Танасійчук Н.М.,

присяжних: Демченко О.В., Курущака О.І.,

за участю секретаря: Дячук І.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи ОСОБА_3 безвісно відсутньою, заінтересована особа Департамент соціального захисту населення Чернівецької міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про визнання фізичної особи ОСОБА_3 безвісно відсутньою.

Посилався - на те, що з 28.07.2012 року по 10.05.2018 року він перебував в шлюбі з ОСОБА_3 . В шлюбі народились двоє дітей донька ОСОБА_4 , 2012 року народження та син ОСОБА_5 , 2014 року народження. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 травня 2018 року шлюб між ними розірвано.Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з ним, мати самоусунулася від виховання та утримання дітей.

Зазначає, що його колишня дружина мала зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , однак після 2020 року вона взагалі пропала, місце перебування та проживання її не відоме. З приводу поведінки дружини, яка не займається вихованням дітей та не підтримує з ними зв*язок звертався у відділ поліції №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП Херсонської області, однак після війни він разом з дітьми переїхав в м. Чернівці, де проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що з 2020 року ОСОБА_3 не підтримує з ним та дітьми жодних відносин, не намагалася налагодити стосунки ні засобами телефонного зв*язку, ні через соцмережі, не займається вихованням дітей, не відвідує батьківські збори, шкільні свята.

Заявник утримує і виховує дітей, які до війни проживали з ним за адресою: АДРЕСА_3 , а після війни переїхали проживати в АДРЕСА_2 . Згідно чинного законодавства він має право на тримання різного роду соціальних допомог, виплат, пенсій, на утримання дітей які не може оформити через відсутність матері. Крім цього, у нього постійно виникають труднощі пов*язані із зняттям з реєстрації малолітньої особи та постановки її на облік, оформленням документів в консульських установах для виїзду дитини за кордон на постійне місце проживання, виїздом дитини за кордон на оздоровлення, оформленням паспорта громадянина України, тощо.

Посилаючись на наведене, норми матеріального та процесуального права просив, суд визнати громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 12 квітня 2022 року відкрито провадження в справі.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задвольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вирішення справи по суті залишила на розсуд суду та просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в 2019 році вона познайомилася з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . В 2020 році приїхала до них і під час зустрічі діти сказали, що мама пропала. Відомо, що взимку ОСОБА_1 звертався до поліції, щодо розшуку своєї колишньої дружини ОСОБА_7 .В

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в. м. Чернівці, де майже всі один одного знають, її діти навчаються разом з дітьми заявника В школі бачила тільки батька дітей - ОСОБА_1 , маму - ОСОБА_3 не бачила ніколи.

Суд заслухавши пояснення заявника, представника заявника, покази свідків дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 травня 2018 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. (а.с.15-16).

В шлюбі народилося двоє дітей донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с.8-9).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.(а.с.7).

Відповідно до заяв від 17 вересня 2014 року та 22 лютого 2018 року ОСОБА_3 надала згоду на тимчасовий неодноразовий виїзд за кордон на відпочинок дітям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у супроводі батька ОСОБА_1 (а.с.10-11).

Як вбачається з довідок №7726- від 01.04.2022, №7726- від 01.04.2022 року та №7726- від 01.04.2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взято на облік внутрішньо перміщених осіб.(а.с.21-23).

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 р.н. навчалися у Голопристанському ліцеї №2 м. Гола Пристань, Херсонської області. Їхня матір ОСОБА_3 за час навчання успіхами дітей у навчанні та вихованні не цікавилася, участі у батьківських зборах не приймала. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 перебувають на утриманні свого батька, ОСОБА_1 , що підтверджується копіями довідок № 18,19 від 01.04.2022 року (а.с.5-6).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Необхідність у заявника визнання його дружини ОСОБА_3 безвісно відсутньою обумовлена тим, що у заявника постійно виникають труднощі пов*язані з відсутністю матері його дітей, закрема: пов*язані із зайняттям з реєстрації малолітньої особи та постановки її на облік, оформлення документів в консультативних установах для виїзду дитини за кордон на постійне місце проживання, виїздом дитини за кордон на оздоровлення, оформлення паспорта громадянина України.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою, оскільки факт відсутності останньої за місцем свого постійного проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, також заявнику та іншим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_3 , а вжиті заходи для встановлення її місця перебування не дали результатів.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.12, 81, 247, 263-265, 293, 306, 309, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 ) безвісно відсутньою.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або одержання відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Танасійчук Н.М.

Присяжні

Демченко О.В.,

Курущак О.І.