Справа № 724/12/22
Провадження № 2/724/187/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

10.01.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що відповідно до судового наказу Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2021 року у справі № 724/2116/21 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із 27 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач вказує, що на даний час ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається у власності земельної ділянки чи іншого майна не має, фактично існує за рахунок мінливих підробітків, які є нестабільними. Таким чином, судовий виконавець при визначені розміру аліментів виходить із вимог ч. 2 ст. 195 СК України якою визначено, що заборгованість за аліментами визнається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Призначення аліментів у такому розмірі для позивача буде непосильним тягарем, що призведе до накопичення заборгованості у виплаті аліментів.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його позовну заяву в повному обсязі та змінити розмір аліментів з 1/3 заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1 500 грн. на кожну дитину.

03.03.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого відповідача зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем жодним чином не вказано та не надано доказів відносно істотних змін матеріального стану та погіршення здоров`я. Крім того, позивач постійно їде працювати за кордон, а під час перебування на території України працює садівником та має пристойний хоч і не офіційний заробіток. Відповідач вказує, що позивач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків до дітей не навідується будь-якої участі щодо піклування про дітей не бере, своїми діями здійснює спроби будь-яким чином ухилитися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Виходячи з наведеного є всі підстави вважати, що позивачем жодним чином не доведено обставини щодо необхідності зменшення розміру аліментів так як будь-яких належних та допустимих доказів ним не надано, а подання позовної заяви є тільки факт ухилення від виконання батьківських обов`язків та спроба погіршити матеріальне становища спільних дітей.

Враховуючи вище викладене відповідач просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2022 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в своїй позовні заяві та в заяві від 04.02.2022 року просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чино повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Хотинської міської ради від 29.12.2021 року № 741 про те, що ОСОБА_1 на території с. Каплівка Дністровського району Чернівецької області земельної ділянки у користуванні немає іншого майна на правах власності також немає.

Як вбачається з судового наказу від 11 листопада 2021 року справа № 724/2116/21 судом вирішено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із 27 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 30.12.2021 року ОСОБА_1 підприємницькому діяльністю не займається та в реєстрі юридичних осіб або фізичних осіб підприємців не значиться.

У відповідності до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 30.12.2021 року ОСОБА_1 у власності нерухомого майна немає.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в якій передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином у відповідності до судового наказу Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2021 року у справі № 724/2116/21 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із 27 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів визначений судовим наказом від 11 листопада 2021 року у 1/3 частки усього заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно відповідає вимогам ст. 183 ЦПК України та є таким, що встановлюється за заявою того з батьків з яким проживають діти.

Судом враховується, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Доводи відповідача, які зазначені у відзиву про те, що позивач не надав суду жодних письмових, достовірних, допустимих та належних доказів про погіршення його матеріального стану з моменту прийняття судового наказу, що було б підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей є обґрунтованими.

Зменшення розміру аліментів можливе виключно при настанні певних умов.

Позивач, звертаючись з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, повинен довести, а суд встановити суттєві зміни, які відбулися вже після стягнення з нього аліментів на дітей, зокрема погіршення його матеріального стану, зміну сімейного стану, погіршення здоров`я, та інші обставини, які б доводили, що розмір може бути зменшено.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач зазначає, що ніде не працює, підприємницькою діяльністю не замається та в нього немає у власності нерухомого майна, а тому просить суд зменшити розмір аліментів з 1/3 частки всіх доходів на тверду грошову суму 1 500 грн. на кожну дитину, однак суд вважає, що позивач в повній мірі не довів свою неспроможність сплачувати аліменти визначенні судовим наказом Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2021 року та не зазначив суттєвих підстав, передбачених законом, для зміни розміру аліментів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача.

Жодних доказів, на підтвердження погіршення свого матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршення здоров`я та інші обставини, які б були підставою для зміни розміру аліментів, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі відмови в позові на позивача.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.150, 180, 181, 182, 184, 192 СК України та ст. 12, 13, 76 89, 141, 260, 279 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.05.2022 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв