Провадження № 2/761/3894/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Гюлалієвій Ф.Р.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій щодо відмови у приватизації квартири незаконними та зобов`язання провести приватизацію,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивачі звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, в якому просять визнати дії відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації щодо відмови у приватизації квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати відділ приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім`я позивачів та видати відповідне свідоцтво про право власності на дане житло.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їх батько ОСОБА_4 , перебував у трудових відносинах з Управлінням будівництва урядових будинків Управлінням справами Ради Міністрів УРСР з 25.06.1958 по 01.10.1982. В червні 1979 року йому було видано ордер на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на сім`ю із 4 чоловік: йому, дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 , донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який був власником особового рахунку на вищевказану квартиру, помер. Після смерті батька, ОСОБА_1 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 став власником особового рахунку на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . На час звернення до суду з позовом в квартирі АДРЕСА_1 мешкають та зареєстровані позивач, які прописані в ній з 08.06.1979. 09.09.2021 до відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації позивачами було подано заяву про проведення приватизації квартири АДРЕСА_1 , та видачі свідоцтва про право власності на житло. Проте, відділом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної місті Києві державної адміністрації листом від 24.09.2021 за № 573 позивачам було відмовлено у проведенні приватизації та видачі свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з відсутністю ордера на жиле приміщення. Дана обставина пояснювалась тим, що на час видання ОСОБА_4 ордеру на квартиру АДРЕСА_1 , діяли Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській УРСР, затверджених постановою ради міністрів України РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, які передбачали здачу ордера при вселенні наймача з сім`єю. Згідно з пунктами 69-72 Розділу IV Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській УРСР, ордер i дійсний протягом 30 днів. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. При цьому, з відповідей наданих позивачу ОСОБА_1 . Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу», Державним управлінням справами та секретаріатом Кабінету Міністрів України, можна зробити висновок, що ордер до їх архіву на зберігання не передавався, а отже можна вважати що він є втраченим. З огляду на вищевказані факти та обставини, можливо зробити висновок, що ОСОБА_4 при вселенні до квартири АДРЕСА_1 , здав ордер на квартиру до діючої житлово-експлуатаційної організації, однак, ордер до архіву новоутвореної житлово-експлуатаційної організації не передався. Проте, позивачі вважають, що рішення відповідача про відмову у проведенні приватизації та видачі свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з відсутністю ордеру на житло, є безпідставним та таким, що порушує конституційне право позивачів на приватизацію свого житла, у зв`язку з цим позивачі звернулись до суду за захистом їх прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2021 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 05.12.2021 відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду в спрощеному порядку.

08.06.2022 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що в пакеті документів, які були подані позивачами на приватизацію квартири був відсутній ордер на квартиру, що суперечить п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, позивачам було обґрунтовано відмовлено у приватизації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021, яке набрало законної сили задоволено позов ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», ОСОБА_3 , про зміну договору найму житлового приміщення та зобов`язано Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію змінити договір найму квартири за адресою: АДРЕСА_2 з відкриттям особового рахунку на наймача ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 без ордеру на вказане житлове приміщення.

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з Управлінням будівництва урядових будинків Управлінням справами Ради Міністрів УРСР з 25.06.1958 по 01.10.1982.

В червні 1979 року ОСОБА_4 та його сім`ї, а саме: дружині - ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 , донька ОСОБА_3 , була виділена в постійне користування ізольована квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З довідки Ф-4 про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення, виданої керівником підприємства по обслуговуванню житла Нач.ШКУ, вбачається, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 мешкають і мають право на житло: ОСОБА_4 , з 08.06.1979, дружина ОСОБА_6 (дружина) прописана з 08.06.1979, ОСОБА_1 (син) прописаний з 08.06.1979, ОСОБА_3 (донька) прописана з 08.06.1979, ОСОБА_7 (онука) прописана з 04.08.1995.

Разом з тим, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3003.

27.08.2019 позивач звернувся до відділу обліку та розподілу житлової площі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, з проханням змінити договір найму житлового приміщення - вказаної вище квартири, з померлого наймача ОСОБА_4 , на його сина ОСОБА_1 , однак, отримав лист - відмову №109.109/ОПП/С-1953 від 12.09.2019 року, у зв`язку з відсутністю ордера.

В судовому засіданні також встановлю, і це було підтверджено свідоцтвом про народження, що позивачі є дітьми ОСОБА_4 .

Також встановлено, що позивачі в цій справі постійно, протягом сорока років, проживаю в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , і мають аналогічні права і обов`язки по відношенню до квартири, як і наймач - ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічний правовий висновок містися в постанові КГС ВС від 19.12.2019 по справі №916/1041/17, в якій вказано на те, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до витягу з розпорядження ШРДА від 05.08.2021 № 445 на виконання рішення суду від 18.05.2021 змінено договір найму на квартиру АДРЕСА_1 , з померлого ОСОБА_4 на ОСОБА_1

09.09.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до відділу приватизації державного житлового фонду Управління житло-комунального господарства Шевченківської районної в міст Києві державної адміністрації з заявою про проведення приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 та видачу свідоцтва про право власності на вказану квартиру.

Листом від 24.09.2021 № 573 Відділ приватизації державного житлового фонду Управління житло-комунального господарства Шевченківської районної в міст Києві державної адміністрації Совенку О.П. відмовив у видачі свідоцтва про право на житло, оскільки серед поданих документів відсутній ордер на житлове приміщення.

Як встановлено рішенням суду від 18.05.2021, з відповідей наданих позивачу Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу», Державним управлінням справами та секретаріатом Кабінету Міністрів України, що ордер до їх архіву на зберігання не передавався, а отже можна вважати що він є втраченим.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами третьою, п`ятою статті 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Згідно з частиною десятою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та з метою приведення у відповідність із законодавством нормативно-правових актів наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 було затверджено Положення, яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформляються згідно з процедурою, визначеною цим Положення, в тому числі й рішення органу приватизації.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» і Положення встановлюють порядок передання квартир у приватну власність, згідно з яким наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний у місячний термін із дня одержання заяви прийняти рішення про передання житла у власність, після чого оформити відповідне свідоцтво.

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, передбачено список документів, які подає особа до органів приватизації, з-поміж яких, зокрема, копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з огляду на викладене вище, виходячи із фактичних обставин справи, умов чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак, відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій щодо відмови у приватизації квартири незаконними та зобов`язання провести приватизацію відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: