У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Омелько Г.Т.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. про визнання недійсним заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа № 760/14049/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. про визнання недійсним заповіту.

27.08.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року клопотання позивача про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року скасовано, клопотання ОСОБА_1 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи в справі за її позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлія Ярославівна, про визнання заповіту недійсним направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні 25.01.2022 представник позивача просив задовольнити клопотання сторони позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивака зазначила, що згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №87970, заповідач - ОСОБА_4 з 03.10.2008 по 25.12.2008 перебував на лікуванні в психіатричній лікарні, діагноз «органическое поражение ЦНС сосудистого интоксикационного ґенеза с умеренно выраженным интеллектуально-мнестическим снижением; параноидный синдром (бред ревности)».

Крім того, зазначає, що у 2014 році неодноразово зверталась до Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва та викликала спеціалізовану бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги за спеціалізацією «психіатрія» у зв`язку з неадекватною поведінкою ОСОБА_4 , що підтверджується листами Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 14.10.2014 №2284/Б та від 26.09.2014 №2136/Б.

Також, у зв`язку з погіршенням психічного стану здоров`я заповідача, за її заявою Солом`янським районним судом м. Києва було відкрито провадження про визнання ОСОБА_4 недієздатним та призначення йому опікуна, яку згодом залишено без розгляду у зв`язку зі смертю останнього.

Вказує, що згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Київський міський психоневрологічний диспансер №5» від 15.04.2021 №061/203/0501/390, з 2009 року по 2016 рік ОСОБА_4 перебував під наглядом КНП «КМНДП №5» та був знятий з-під нагляду у зв`язку зі смертю.

Враховуючи зазначене, вважає, що існує необхідність у призначенні посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки заповідач - ОСОБА_4 страждав на психічне захворювання, яке дає підстави припустити, що на момент складання заповіту від 02 листопада 2015 року він не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Відповідач, третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає необхідним задовольнити клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.08.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я., в якому просила визнати недійсним заповіт, складений 02 листопада 2015 року від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , посвідчений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02.11.2015 за реєстровим №2574.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що волевиявлення заповідача не було вільним, оскільки на час його складання ОСОБА_4 страждав на психічне захворювання.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази не дозволяють достеменно та однозначно встановити психічний стан заповідача ОСОБА_4 в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій та (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту.

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторони (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експертну установу визначає суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Вивчивши подане стороною позивача клопотання, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в ній докази, враховуючи предмет та підстави заявленого клопотання, суд вважає, що для об`єктивного та правильного вирішення спору потрібні висновки фахівця з питань, які відносяться до предмету доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, клопотання заявника слід задовольнити та враховуючи вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, щодо встановленого орієнтованого переліку питань при проведенні такого роду експертиз, з урахуванням ст. 143 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність направлення даної цивільної справи до експертного закладу з поставленням експертам відповідних питань, які стосуються предмету дослідження у справі, оскільки для вирішення цього питання необхідні спеціальні знання в галузі медицини.

З урахуванням положень ст. 143 ЦПК України, суд вважає за необхідне направити дану цивільну справу до експертного закладу з поставленням експертам відповідних питань, які стосуються предмету дослідження у справі, оскільки для вирішення цього питання необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Окрім того, суд вважає доцільним визначити експертною установою Київський міський центр судово-психіатричної експертизи (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А).

Керуючись ст. ст. 102, 105, 252, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. про визнання недійсним заповіту - задовольнити.

Призначити у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А).

На вирішення судовим експертам поставити такі питання:

1.Чи страждав за життя померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічне захворювання, яке впливало на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

2. Чи усвідомлював ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та чи міг керувати ними в момент складення заповіту від 02 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю. Я. та зареєстрованого в реєстрі за №2574?

Попередити судових експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

У розпорядження судовим експертам надати матеріали цивільної справи № 760/14049/16.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на позивача.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи з дня її призначення.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Усатова