ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3052/22 Справа № 215/6892/21 Категорія 30 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»

на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що в період роботи у шкідливих умовах праці тривалий час дробильником дробильної фабрики №1 на ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» він отримав хронічні професійні захворювання. Висновком МСЕК від 23 вересня 2021 року первинно йому було встановлено 65% втрати працездатності та третю групу інвалідності з 13 вересня 2021 року до 01 жовтня 2022 року.

Вважає, що йому роботодавцем не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань позивач неодноразово знаходився на лікуванні, йому важко виконувати будь-яку роботу, він відчуває постійний стійкий біль та обмеження об`єму рухів у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією у кінцівки, що посилюється при рухах та після фізичних навантажень. Турбують біль та обмеження рухів у плечових та ліктьових суглобах. З`явилася задишка при фізичному навантаженні, приступоподібний кашель, біль у грудях, запаморочення, головний біль, загальна слабкість, утруднена хода. Значну частину часу він витрачає на підтримання свого здоров`я, що порушує його нормальні життєві зв`язки. При цьому позивач розуміє, що стан його здоров я не відновиться навіть при лікуванні. Через хворобу порушилися його зв`язки з друзями, що також спричиняє йому додаткові душевні страждання. Розмір моральної шкоди оцінює у розмірі 300 000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 185 000 грн., без утримання податків та обов`язкових платежів. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що через порушення відповідачем нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу ОСОБА_1 отримав професійне захворювання, внаслідок чого позивачу завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, та її розмір 185 000 грн., суд визначив з урахуванням фізичних та моральних страждань позивача, їх тривалості та тяжкості.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить зменшити її розмір до 130 000 грн. Вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди, є завищений та не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки відсутні будь-які відомості та докази, які б підтверджували якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві та якими доказами це підтверджується. Судом не враховано, що позивач був обізнаний про шкідливі умови виробництва, та сам обрав роботу протягом тривалого періоду у шкідливих факторах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 27 березня 1995 року по 25 січня 2021 позивач ОСОБА_1 працював на ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» дробильником 6 розряду дробильної фабрики №1 більше 25 років, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-6).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23 липні 2021 року, ОСОБА_1 встановлені хронічні професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6-С8, рецидивуючий перебіг, на фоні полісегментарноїдископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, зі стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня); сидеросилікоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група В.ЛН першого-другого ступеня (а.с.12-14).

Висновком МСЕК від 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 ступінь втрати професійної працездатності встановлено 65% та третю групу інвалідності з 13 вересня 2021 до 01 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с. 15-16).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання затвердженого 23 липні 2021 року, причини виникнення професійного захворювання наступні: важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну 36 кг, при нормативному значенні 30 кг, робоча поза незручна 57,6% при нормативному значенні 25%, перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважно фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду кристалічного (SiO2) від 10% до 70% в 3,25 рази.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Положеннями ст. 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з частинами першою та п`ятою ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У п. 13 зазначеної постанови судам роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, встановивши факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку з втратою ним професійної працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, та вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено, що завдає йому фізичного болю та душевних страждань, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 237-1 КЗпП України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов`язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача про те, що визначений судом розмір моральної шкоди є завищеним, таким, що не відповідає роз`ясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і пов`язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає за необхідне змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь позивача з 185 000 грн. до 130 000 грн.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із залишенням судом першої інстанції поза увагою змін до податкового законодавства, які набули чинності з 23 травня 2020 року згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або у розмірі, визначеному законом.

Оскільки сума стягнення з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди складає 130 000 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2021 року - змінити, виклавши резолютивну частину наступним чином.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 130 000 грн. з урахуванням податку з доходів фізичних осіб.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова