Провадження № 2/161/689/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Будько І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 21.11.2004 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В шлюбі у них народилося двоє дітей: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року шлюб між ними розірвано.

Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2020 року постановлено стягувати з нього на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., починаючи з 03.08.2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вказує, що на даний час його матеріальне становище погіршилось, оскільки, він проживає разом з батьками, ніде не працює та є інвалідом ІІІ групи.

На підставі викладеного просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення суду 13 жовтня 2020 року, стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2019 року шлюб між ними було розірвано (а.с.3-4).

Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2020 року, також постановлено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у тверді грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви, тобто з 3 серпня 2020 року, до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с. 6-8).

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З вищевикладеного слідує, що зменшення розміру аліментів можлива лише за умови доведеності наявності однієї з підстав, а саме: 1) погіршення матеріального стану платника аліментів чи поліпшення матеріального стану їх стягувача; 2) зміна сімейного стану платника аліментів; 3) погіршення здоров`я платника аліментів.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилався на те, що він проживає зі своїми батьками, однак, відповідачем не надано суду жодних доказів відносно їх утримання, разом з тим, останні є пенсіонерами та отримують пенсію за віком (а.с.12).

Доводи позивача про те, що він є інвалідом ІІІ групи частково беруться судом до уваги, оскільки, позивачем не подано суду жодних доказів понесення ним додаткових витрат на своє лікування. Крім того, як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією - інвалідність встановлена до 01.02.2022 року (а.с.11).

Відповідно до вимог ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум складає: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривень.

На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Крім того, суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на утримання двох неповнолітніх дітей, з урахування всіх обставин даної справи, буде явно недостатнім для їх належного матеріального забезпечення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зменшення ОСОБА_1 розміру аліментів, визначених рішенням суду.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - невідомо, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 08 липня 1999 року, адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 05 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк