Провадження № 2/761/2600/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест - Кредо», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги, -

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2019 року до Подільського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява.

10.09.2020 року справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю.

В позовних вимогах позивач просить:

-визнати недійсним Договір №1515/К про відступлення права вимоги від 13.06.2019 року.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що 29.06.2016 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений договір №49.28/183/С-П-06 за яким було видано кредит в сумі 30 000,00 доларів США, строком повернення до 29.06.2031 року зі сплатою процентів.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між позивачем та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений іпотечний договір та договір поруки.

За договором від 13.06.2019 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» №1515/К про відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» перейшло право вимоги за договором №49.28/183/С-П-06 від 29.06.2016 року.

Позивач вважає що зазначений договір має бути визнаний недійсним оскільки договір №49.28/183/С-П-06 від 29.06.2019 року був укладений в іноземній валюті, квартира, яка передана в іпотеку є єдиним житлом позивача та членів її сім`ї, ОСОБА_2 не є суб`єктом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», з цих підстав Банк не мав права укладати договори про відступлення прав вимоги, оскільки це порушує вимоги п.п.1, 3 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Ухвалою суду від 16.09.2020 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не зверталися до суду із клопотанням про проведення розгляду справи із викликом сторін.

28.02.2020 року до суду надійшов відзив ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» на заявлені вимоги в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що право вимоги перейшло у порядку, встановленому законодавством, з відкритих торгів, що були організовані державним органом - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до пункту 7 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дія пункту 1 пункту 1 цього Закону не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У частині уступки (продажу, передачі) заборгованості або боргу на користь (у власність) іншої особи.

В той же час представник відповідача визнає ту обставину, що за договором №1515/К від 13.06.2019 року до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» перейшло право вимоги за Кредитним договором №49.28/183/С-П-06 від 29.06.2006 року та до ОСОБА_1 за Іпотечним договором №33/183/Н/З-06 від 29.06.2006 року, Договором поруки №49.35/183/П183/07-СС від 05.03.2007 року.

06.04.2020 року до суду надійшов відзив АТ «Дельта Банк» на заявлені вимоги в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні заявлених вимог на тій підставі, що дія підпунку 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на банки віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюється процедура виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідь на відзиви до суду не надходила.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2006 року між ОСОБА_2 (далі - Позичальник) та ВАТ «Кредитпромбанк» (далі - Банк) був укладений Кредитний договір №49.28/183/С-П-06 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 30 000,00 доларів США, строком користування до 29.06.2031 року зі сплатою відсотків.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 29.06.2006 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений Іпотечний договір №33/183/Н/З-06 за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому, 05.03.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений договір поруки.

Як встановлено судом, 30.06.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Кредо» був укладений Договір №1515/К про відступлення права вимоги.

Як вбачається з Договору, від імені ПАТ «Дельта Банк» договір підписаний Сорокіним М.В. на підставі довіреності, виданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадировим В.В., який діє на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта банк» та делегування повноважень ліквідатора від 20.02.2017 року №619 та керуючись статтями 6, 512, 627 ЦК України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UА-ЕА-2019-04-11-000164-b від 17.05.2019 року.

Як визначено умовами Договору, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору.

Як вбачається з Додатку №1 до договору, до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Кредо» перейшло право вимоги за Кредитним договором №49.28/183/С-П-06 від 29.06.2006 року та до ОСОБА_1 за Іпотечним договором №33/183/Н/З-06 від 29.06.2006 року, Договором поруки №49.35/183/П183/07-СС від 05.03.2007 року.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (в редакції станом на 13.06.2019 року) передбачено, що протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

В той же час, пунктом 7 зазначеного Закону передбачено, що дія підпункту 3 пункту 1 цього Закону не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у частині уступки (продажу, передачі) заборгованості або боргу на користь (у власність) іншої особи.

Як вбачається з інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕЛЬТА БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК" (далі - АТ "ДЕЛЬТА БАНК"), , МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133.

Тимчасову адміністрацію в АТ "ДЕЛЬТА БАНК" запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Ліквідація на даний час не завершена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, враховуючи, що до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Кредо» право вимоги перейшло від Банку, який визнаний неплатоспроможним та щодо якого здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому дія підпункту 3 пункту 1 цього Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на ПАТ «Дельта Банк», оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 76- 81, 244-245, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест - Кредо», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула