Справа № 495/8448/21
З а о ч н е р і ш е н н я
16 травня 2022 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді - Шевчук Ю.В.,
за участю секретаря судових засідань - Бучка В.В.,
розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся 08.10.2021 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтовування своїх позовних вимог представник позивача зазначає, що померлий ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 05.06.2014 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 05.06.2014 року становить - 9205, 29 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного:
-9205,29 грн. - заборгованість за тілом кредита;
-0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита;
-9205,29 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;
-0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;
-0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками;
-0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України;
-0,00 грн. - нарахована пеня;
-0,00 грн. - нараховано комісії.
Оскільки спадкоємцем ОСОБА_2 є відповідач ОСОБА_1 , представник позивача просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.06.2014 року у сумі 9205,29 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, витребувані та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що померлий ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 05.06.2014 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.02.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №243.
Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 05.06.2014 року становить - 9205,29 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного:
-9205,29 грн. - заборгованість за тілом кредита;
-0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита;
-9205,29 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;
-0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;
-0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками;
-0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України;
-0,00 грн. - нарахована пеня;
-0,00 грн. - нараховано комісії.
Відповідно до виписки по картковому рахунку, наданого позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 06.08.2021 року, сплата за кредитним договором ОСОБА_2 останній раз проводилась 09.02.2020 року у сумі 6,00 грн..При цьому, з цієї ж виписки вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитним лімітом здійснювалось банком і після смерті спадкодавця ОСОБА_2 ..
Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
З огляду на вказану норму проведений позивачем розрахунок станом на 30.06.2019 року та станом на 31.03.2020 року є безпідставним, оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому нарахування відсотків, пені та шрафів після його смерті не відповідає вимогам закону.
Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України(ст.ст. 1218,1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України).
Згідно ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608, 1219 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.1281 ЦК України, в редакції на день смерті ОСОБА_2 , спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.
Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року №6-33цс15 та від 12 квітня 2017 року №6-2962цс16.
При цьому, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця.
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами.
Згідно копії спадкової справи №250/2020 до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа була відкрита 27 серпня 2020 року за претензією кредитора АТ КБ «Приватбанк».
Тобто, відповідачка ОСОБА_1 не зверталась до нотаріальної контори з заявою щодо оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сам по собі факт реєстрації відповідачки ОСОБА_1 за тією ж адресою, за якою був зареєстрований померлий ОСОБА_2 , не означає, що відповідачка є спадкоємцем померлого та має нести юридичну відповідальність за його кредитними зобов`язаннями, адже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачка проживала зі спадкоємцем за тією ж адресою, як того вимагають норми ч.3 ст.1268 ЦК України.
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» кредитної заборгованості за кредитним договором померлого ОСОБА_2 ..
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).
Так, враховуючи, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн. слід залишити за позивачем, як того вимагає ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 343, 526, 527, 530, 610, 612, 1054, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282, ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 176, 200, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 16.05.2022 року.

Суддя