Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2022 Справа №607/22713/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

прокурора Колесник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просять стягнути з відповідача на користь держави в особі Тернопільської обласної ради витрати Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради, понесені у зв`язку із лікуванням потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 23 252,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначають, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільcької області від 10.08.2021 року у справі №607/13408/21 звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000529 від 22.04.2021 по даному факту - закрито. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла в кримінальному провадженні ОСОБА_2 , якій спричинено травму у вигляді закритого внутрішньосуглобового імпресійного (втисненого) перелому проксимального метаепіфізу (верхнього кінця) великогомілкової кістки та крововиливу у порожнину колінного суглоба, з 22.04.2021 по 05.05.2021 (13 ліжко-днів) знаходилася на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні вказаного медичного закладу. Вартість затрат на лікування та перебування становить 23 252, 00 грн., яка станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодована. Кошти з бюджету лікувальним закладом витрачено внаслідок вчинення ОСОБА_1 суспільно-небезпечного діяння, у зв`язку із чим підлягають стягненню в дохід місцевого бюджету з особи, яка його вчинила.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не подавав.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження і викликом сторін.

ПрокурорТернопільської окружної прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Представник Тернопільської обласної ради в судове засідання не з`явився, згідно отриманого від них листа просять справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечив.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Як вбачається з інформації, викладеній у листі Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради №01-08/622 від 11.04.2022 року, ОСОБА_2 , 1977 року народження, з 22.04.2021 по 05.05.2021 (13 ліжко-днів) знаходилася на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні вказаного медичного закладу. Вартість затрат на лікування та перебування становить 23 252, 00 грн. (квітень - 8 л/д* 1575,00 грн = 12600,00 грн, травень 5 л/д*2058,00 грн = 10290,00 грн), в т.ч. 362,00 грн медикаменти та вироби медичного призначення, яка станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодована.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 року №545 передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопілсьької області від 10.08.2021 року у справі №607/13408/21 звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000529 від 22.04.2021 по даному факту - закрито. Цивільний позов процесуального керівника в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів на користь обласного бюджету, витрачених на лікування потерпілого від злочину, залишено без розгляду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2021 року близько 08 години 20 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107» н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автодороги по вул. Бережанській у напрямку до вул. Мазепи, що в м. Тернопіль, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться навпроти буд. №47 по вул. Бережанській.

У цей час проїзну частину автодороги в межах розмітки 1.14.1 горизонтальна лінія дорожньої розмітки «зебра» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР України) вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ» моделі «2107» н.з. ВО5570AM переходила пішохід ОСОБА_2 ..

У свою чергу водій ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.п. 2.3. «б» ПДР України, який вимагає у водія постійно бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, а також п.п. 18.4 ПДР України, відповідно до якого якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, зокрема для пішохода ОСОБА_2 та скоїв наїзд на останню передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ» моделі «2107» н.з. ВО5570AM.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_2 спричинено травму у вигляді закритого внутрішньосуглобового імпресійного (втисненого) перелому проксимального метаепіфізу (верхнього кінця) великогомілкової кістки та крововиливу у порожнину колінного суглоба. Виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження не супроводжувались загрозливими для життя явищами та у своєму клінічному перебігу супроводжувались тривалим (більше, як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм автомобіля «ВАЗ» моделі «2107» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимог п:п. 2.3 «б», 18.4 ПДР України, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до п.3 Постанови КМ України №545 від 16.07.1993 року «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Згідно ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховується до відповідного бюджету.

Станом на дату звернення із позовом до суду заподіяна шкода відповідачем не відшкодована.

Таким чином, заявлені прокурором в інтересах Тернопільської обласної ради в особі КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради витрат, понесених на лікуванням потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 23 252 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят дві) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, із відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільської обласної ради витрати комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради понесені у зв`язку із лікуванням потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 23 252 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят дві) грн., які перерахувати за наступними реквізитами: р/р №UA0019001 ГУК у Тернопільській області, код класифікації доходів бюджету 21080500, код одержувача 37977599 в банку Казначейство України, призначення платежу відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого внаслідок злочину.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 09 травня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан