Провадження № 2/761/54/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

за участю секретаря: Любченко Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

09.06.2016 Шевченківський районний суд м. Києва суддя Піхур О.В. своєю ухвалою відкрив провадження по справі у порядку загального позовного провадження та призначив в судове засідання.

31.07.2017року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили рішення Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №761/7086/17 провадження №2/761/4030/2017 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування квартирою.

На підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-437 від 16.01.20 року вказану справу передано до провадження судді Мальцева Д.О.

21.01.2021 надійшла відповідь на запит суду, відповідно до якого ухвала про залишення без розгляду по справі №761/7086/17 набрала законної сили.

05.05.2021 ухвалою суду поновлено провадження та призначено до розгляду за с правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судові засідання призначені на 06.12.2021, 21.02.2022 позивач та представник не з`явився. про час слухання справи повідомлялись рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, який повернувся з відміткою про закінчення терміну зберігання. Заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. До суду повернулось поштове відправлення, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим. Крім того представник позивача був належним чином повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлень на вказаний ним номер мобільного телефону.

В судове засідання 27.04.2022 позивач та його представник не з`явились, про час слухання справи повідомлялись рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, який повернувся з відміткою про закінчення терміну зберігання. Заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. До суду повернулось поштове відправлення, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим. Крім того представник позивача був належним чином повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлень на вказаний ним номер мобільного телефону.

Також, в судове засідання 27.04.2022 позивач та його представник не з`явились, про час слухання справи повідомлялись рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, Заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Суд, дослідивши вказану заяву, матеріали позовної заяви, дійшов до наступного висновку.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи, однак позивач не скористався таким своїм правом та не подав вказаної заяви до суду.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення шляхом виселення, залишити без розгляду, через систематичну неявку позивача та його представника в судові засідання, про причини неявки суд не повідомили та не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст.ст.223, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення шляхом виселення, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: