Справа № 308/2855/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судових засідань Івашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сочка В.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сочка В.І, звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує відсутністю договірних відносин щодо отримання кредиту, порушенням процедури вчинення виконавчого напису, а саме, такий не був вчинений на нотаріально посвідченому договорі, підтверджуючих документів, надіслання вимоги про порушення кредитного зобов`язання.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову не висловила.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, разом з тим його представник, адвокат Сочка В.І., подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивачки, наданою у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Способи захисту цивільних прав визначені у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_2 (клієнтом) укладено договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №357932, відповідно до якого товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі 7000грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.11).

Сукупна вартість кредиту складає 127% або 8890грн. Строк дії договору 20 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором (п.п.1.3, 1.4 договору).

28.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис №10513, яким звернуто стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором №357932 від 13.10.2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1 від 12 квітня 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», (стягувач за кредитним договором №357932 від 13.10.2018 року). Строк платежу за кредитним договором №357932 від 13.10.2018 року настав (а.с.10).

Стягнення проводиться за період з 16 грудня 2018 року по 02 березня 2020 року.

Сума заборгованості складає 9520грн., в тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7000грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2520грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 0,00грн.

За вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача в розмірі 1000грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню 10520грн.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем 25.06.2020 відкрито виконавче провадження №62424354 (а.с.7).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаного Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.

У своїй Постанові від 21 вересня 2021 року (справа 910/10374/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

З аналізу документів, які містяться у матеріалах справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору №357932 від 13.10.2018, який не було нотаріально посвідчено.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Аналогічна правова позиція міститься в ряді інших постанов Верховного Суду.

В супереч обов`язку доказування, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач повідомлявся ним про розмір наявної заборгованості, а також про перехід до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора із зазначенням нових реквізитів для сплати заборгованості.

За наведених обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40грн.

Керуючись ст.ст. 8, 41, 124,129 Конституції України, ст.ст.2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сочка В.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис 10513, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. 28.04.2020, яким звернуто стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором №357932 від 13.10.2018 року укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1 від 12 квітня 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», (стягувач за кредитним договором №357932 від 13.10.2018 року) на суму 9520грн.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на користь ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Закарпатського апеляційного суду до або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», . Юридична адреса: 04122, м. Київ, вул..Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович. Юридична адреса: 07401, Київська область, м. Бровари вул.Грушевського, 15, оф.6.

Повне рішення складено 12.05 .2022.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник