Справа № 522/938/22
Провадження № 2/522/2837/22
10 травня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Звонецької І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом,-
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом.
Позивачі посилаються на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . Водночас ОСОБА_3 в зазначеній квартирі зареєстрований з 30.07.2004 року разом з донькою позивачів як її чоловік. Після розірвання шлюбу з донькою позивачів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 її колишній чоловік ОСОБА_3 фактично не проживає у вказаній квартирі. Де на сьогоднішній день перебуває ОСОБА_3 позивачам невідомо. Реєстрація ОСОБА_3 в їх квартирі покладає на них додаткові зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, перешкоджає належно розпоряджатися своїм житлом.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2022 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом та призначено справу розглянути в порядку загального позовного провадження.
У судове засідання призначене на 10 травня 2022 року сторони не з`явились.
Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачів та їх представника. Представник позивача позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Згідно з відміткою ТОВ «КК Сервіс Плюс`вручити повістку неможливо через те, що ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не з`явився в судове засідання, не надав суду відзиву на позов, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20001235 від 26.08.2008 року та Договору дарування від 24.05.2012 року зареєстрованого в реєстрі за № 3-958.
За відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № П1-208287-ф/л від 20.08.2021 року. за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
На підтвердження факту непроживання відповідача за зазначеною адресою позивачем до матеріалів справи надано акт від 10 січня 2022 року, підписаний сусідами ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_4 і ОСОБА_9 із квартири АДРЕСА_5 , які підтвердили факт непроживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 2005 року.
Також на підтвердження факту непроживання відповідачів надано заяви ОСОБА_10 проживаючої за адресою АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 проживаючої за адресою АДРЕСА_7 , та ОСОБА_7 проживаючої за адресою АДРЕСА_3 . які підтверджують факт не проживання відповідача за адресою АДРЕСА_2 .
Таким чином, достеменно встановлено, що відповідач за адресою: АДРЕСА_2 не проживає тривалий час, проте залишається в ній зареєстрованим.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Із вищевстановлених фактів і обставин вбачається, що право власності позивачів порушується наявністю реєстрації ОСОБА_3 у квартирі, яка належить позивачам. На позивачів покладається обов`язок по сплаті за відповідача комунальних послуг, які фактично ним не використовуються. Водночас обмежуються і інші розпорядчі повноваження власника щодо свого майна.
За приписами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закону № 1382-IV) реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно ст. 7 Закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно з п. 26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 є сторонньою особою для позивачів, тривалий час не проживає за місцем реєстрації, що створює власнику перешкоди в здійсненні свого права власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 16.05.2022 року.
Суддя А.В. Науменко