Справа № 573/2098/21
Номер провадження 2/573/79/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Річківської сільської ради Сумського району Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

22 грудня 2021 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вири Сумської області померла ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою одна. Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно та майнові права. Зокрема, до складу спадщини входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності АПТЗТ «Зоря», розміром 3,42 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0198994, виданого 06.12.1996 на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації за № 332. За життя ОСОБА_5 заповіла все своє майно онуку - ОСОБА_6 , який після смерті заповідача, фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном в силу ст. 549 ЦК УРСР, але юридично не оформив свої спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Суми помер ОСОБА_6 , який був чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Останні в свою чергу проживали разом з ОСОБА_6 на момент смерті та відкриття спадщини, таким чином фактично прийняли спадкові права, належні померлому. Маючи намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6 , позивачі звернулись до нотаріуса, проте в оформленні спадщини на вищевказану земельну частку (пай) їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджував би право власності на спадкове майно. Вказують, що через вказані обставини, вони не можуть реалізувати своє право на спадщину. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивачі не можуть набути права на спадщину після смерті спадкодавця, вони звернулись до суду із захистом своїх спадкових прав.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивачі просять визнати за кожним у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , право на 1/3 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Вирівської сільської ради Сумського району Сумської області, право на яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та посвідчене сертифікатом серії СМ № 0198994, виданим 06 грудня 1996 на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації № 332 від 28 листопада 1996.

Заяви (клопотання) учасників справи.

08 лютого 2022 від Річківської сільської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, який обгрунтований тим, що до позовної заяви не додано жодних доказів, на підставі яких можна встановити, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онуком ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , та після смерті якої спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, оскільки за ст. 553 ЦК Української РСР вважається таким, що відмовився від неї. Крім того, просили відкликати довідку за № 545 від 20.07.2021, яка була видана без первинних відомостей, на підставі яких можна було б встановити факт збереження документів та речей померлої ОСОБА_4 її онуком ОСОБА_6 (а. с. 59-62).

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, подали до суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а. с. 36-38, 82-84).

Представник відповідача Річківської сільської ради Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився. Сільський голова надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а. с. 85).

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24 грудня 2021 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 28).

Ухвалою суду від 27 січня 2022 задоволено клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву у справі (а. с. 46).

22 лютого 2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а. с. 77).

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 в с. Вири Білопільського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а. с. 7).

З довідки Управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.08.2021 вбачається, що на ім`я ОСОБА_4 видано сертифікат серії СМ №0198994, зареєстрованого за № 994 від 06 грудня 1996, яким посвідчено право останньої на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 12).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вирівської сільської ради 19 вересня 1994, зареєстрованого в реєстрі за №85, ОСОБА_4 заповіла все своє майно онуку- ОСОБА_6 (а. с. 11).

ОСОБА_4 постійно та до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 одна. ОСОБА_6 , на чиє ім`я посвідчено заповіт від імені померлої, фактично прийняв спадщину шляхом розпорядження речами померлої, зберіганням документів та іншого особистого майна, що підтверджується довідкою Вирівського старостинського округу Річківської сільської ради № 545 від 20.07.2021 (а. с. 14).

Разом з тим встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Суми помер ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 8).

ОСОБА_6 є чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності (а. с. 9-10, 15).

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданого завідувачем Сумської міської державної нотаріальної контори від 04 листопада 2021 вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), не вдається можливим у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а. с. 16).

Із інформаційних довідок, виданих Білопільською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що Улянівською державною нотаріальною конторою 24 грудня 1997 заведено спадкову справу № 219/1997 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та 06 липня 2021 за № 608/2021 Сумською міською державною нотаріальною конторою після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 34-35).

Із витребуваної судом копії спадкової справи № 219, заведеної Улянівською державною нотаріальною конторою 24.12.1997 встановлено, що за заявою ОСОБА_6 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 24.12.1997 за № 1280. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається із господарчих споруд та приватизованої земельної ділянки, які знаходяться в с. Вири та належали спадкодавцю на підставі свідоцтв про право власності (а. с. 72-74).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В силу ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

В силу ст. 116 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК) громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК України).

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування та інших цивільно-правових угод.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 11 постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Тобто, сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не права власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

За приписами ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Частиною першою статті 548 та частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР передбачалося, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускалося прийняття спадщини під умовою або застереженням. Визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та (або) подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/ від 18 червня 1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема: довідка виконавчого комітету місцевої ради чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, а також наявність у спадкоємців документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Тобто, спадкоємець, який після смерті спадкодавця розпорядився його майном та зберігав цінні папери, вважався таким, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняв спадщину, що підтверджено матеріалами спадкової справи та встановлено нотаріусом.

За приписами ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин міг залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів домашнього вжитку) одній або кільком особам як тим, що входили, так і тим, що не входили до кола спадкоємців за законом.

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Висновки суду.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов наступних висновків.

Суд звертає увагу на те, що 24.12.1997 року нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори під час видачі свідоцтва було встановлено місце відкриття та факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4 на підставі довідки виконкому Вирівської сільської ради від 23.12.1997 за № 439.

Таким чином, відкликання довідки № 545, яка була видана 20.07.2021 старостою виконавчого комітету Вирівської сільської ради, на думку відповідача - без первинних відомостей, на підставі яких можна було б встановити факт збереження документів та речей померлої ОСОБА_4 її онуком ОСОБА_6 , судом не береться до уваги, оскільки цей факт було встановлено нотаріусом раніше в 1997 р. і підтверджено необхідними документами для вчинення нотаріусом відповідних нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та виходячи з вищенаведених положень законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що спадщину після смерті ОСОБА_4 , у тому числі й право на земельну частку (пай), яке є предметом даного судового розгляду, прийняв ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом.

Також доведено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 , у тому числі й право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Вирівської сільської ради, яке є предметом розгляду, в установленому законом порядку фактично прийняли позивачі.

Таким чином, позивачі мають право на спадкування за законом після ОСОБА_6 на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах на території Вирівської сільської ради Сумської області, посвідченої сертифікатом серії СМ №0198994, виданого на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а відтак, суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог позивачів, оскільки право останніх порушено і підлягає судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання останніх: АДРЕСА_2 ) до Річківської сільської ради Сумського району Сумської області (місце знаходження: м. Річки, вул. Центральна, буд. 6 Сумського району Сумської області, ), про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_6 , право на 1/3 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Вирівської сільської ради Сумського району Сумської області, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та посвідчене сертифікатом серії СМ № 0198994, виданим 06 грудня 1996 на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації № 332 від 28 листопада 1996.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 , право на 1/3 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Вирівської сільської ради Сумського району Сумської області, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та посвідчене сертифікатом серії СМ № 0198994, виданим 06 грудня 1996 на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації № 332 від 28 листопада 1996.

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 , право на 1/3 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Вирівської сільської ради Сумського району Сумської області, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та посвідчене сертифікатом серії СМ № 0198994, виданим 06 грудня 1996 на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації № 332 від 28 листопада 1996.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя