Справа №: 343/2341/21
Провадження №: 2-п/0343/4/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд ІваноФранківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 , звернувся 01.03.2022 року в суд із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій просив:

поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області по справі № 343/2341/21 від 25 січня 2022 року;

переглянути заочне рішення ухвалене Долинським районним судом Івано- Франківської області по справі № 343/2341/21 від 25 січня 2022 року;

скасувати заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області по справі № 343/2341/21 від 25 січня 2022 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що Долинським районним судом Івано-Франківської області 25.01.2022 у справі № 343/2341/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було винесено заочне рішення згідно якого його визнано, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Місцем його проживання та адреса, яку позивачка визначила в позові для листування з ним є житлове приміщення з приводу користування яким виник спір. Він протягом більше ніж пів року не має постійного доступу до житлового приміщення, яким користується, так як позивачка, яка є його рідною донькою постійно здійснює йому в цьому перешкоди. Тому вся коресподенція зі сторони суду надходила виключно самій позивачці про, що вона його не повідомляла та намагалася приховати. Про винесення такого рішення йому стало відомо тільки після того, як він особисто звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області та отримав 18.02.2022 копію зазначеного рішення.

Тобто, він не мав можливості своєчасно отримувати вищевказані документи, а відтак і реагувати у відповідності до процесуального законодавства щодо винесеного рішення.

З вказаним заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області він не погоджується, вважає його незаконним, оскільки судом не в повній мірі та не всебічно з`ясовано обставини справи, з порушенням засад змагальності сторін виходячи з наступного.

Він згідно паспорту зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , як визначила позивачка. В даній квартирі він проживає з дня свого народження та зареєстрований з 20.10.1995 , згода на його вселення у вищезазначене приміщення та реєстрацію місця проживання була надана ще його мамою, ОСОБА_3 , яка є її колишнім власником. В даній квартирі він виріс та дбав про неї як

про своє майно, всіляко покращував будинок та прилеглу територію витрачаючи власні кошти на всі потреби.

Після народження доньок , він намагався забезпечити їх всім необхідним та був щасливий споглядаючи як вони розвиваються. Радів їх успіхам, підтримував в часи невдач, та навіть не уявляв і не задумувався, що наприкінці свого життя може очікувати від ОСОБА_4 , що вона намагатиметься вигнати його з дому. Тому він не заперечував, щодо дарування його рідною мамою квартири в якій вони проживали саме ОСОБА_4 .

Він, часто хворіє так як є учасником бойових дій

Доказів втрати ним інтересу до спірного житлового приміщення позивачко не надано, свідчення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неузгодженими, так як вони пояснили, що часто бувають в гостях у позивачки та засвідчують, що відповідач вже протягом десяти років не проживає в будинку, при тому, що вони його знають тільки вісім років. Також дані свідчення не можна приймати до уваги зважаючи на наявність у позивачки зі свідками свояцьких відносин, які вони не заперечують.

Позивачка по справі ОСОБА_2 подала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення,в якому зазначила, що зподаною заявою та викладеним в ній обставинами вона не погоджується та заперечує проти її задоволення з наступних підстав:

В своїй заяві відповідач вказує на те, що місцем його проживання та адреса, яку вона вказала в позовній заяві для листування з ним, є житлове приміщення з приводу користування яким виник спір. Відповідач протягом більше ніж пів року не має постійного доступу до житлового приміщення, яким користується, так як вона, позивачка, здійснюю йому в цьому перешкоди. Тому вся кореспонденція зі сторони суду надходила виключно їй особисто, про що вона його не повідомляла та намагалась приховати. Про винесення такого рішення йому стало відомо тільки після того як він особисто звернувся до Долинського районного суду та отримав 18.02.2022 року копію оскаржуваного рішення.

З таким твердженням вона не погоджується, оскільки сам відповідач вводить суд в оману, виходячи з наступного:

Вона не могла вказати в позовній заяві іншої адреси відповідача, оскільки дійсно не знає точної адреси де останніх десять років він проживає, знає тільки, що в м. Калуш разом з новою дружиною.

Їй тільки після того як відповідач звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення стало відомо від своєї мами, колишньої дружини відповідача, що у листопаді 2015 року відповідач звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу справа № 343/2353/15-ц та вказав в ній своє реальне місце проживання.

3 відповідачем вона дійсно не спілкується, по тій причині, що відповідач протягом тривалого часу чинив на неї як психологічний так і фізичний тиск примушуючи її та її бабусю (свою маму, колишню власницю житла) зареєструвати в будинку родичів, а вона відмовлялася, в зв?язку з чим між ними постійно виникали сварки та непорозуміння.

Відповідач звертаючись до суду з заявою про скасування заочного рішення вказав в ній адресу для листування ту яку і вказувала вона, однак не вказав адресу свого фактичного місця проживання де він проживає з 2008 року, в м. Калуш, Івано-Франківської області.

Перешкод ні вона, ні будь хто інший із членів сім?ї чи зареєстрованих у будинку осіб відповідачу не чинили та не чинять до сьогодні, разом з нею проживає мама відповідача яка є перестарілою та часто хворіє та потребує догляду.

Твердження відповідача, що він намагався забезпечити її всім необхідним та був щасливий споглядаючи як вона розвиваюся, що він радів усім її успіхам, підтримував в часи невдач та навіть не уявляв і не задумувався, що наприкінці його життя вона намагатиметься вигнати його з дому, є ні що іншим як спроба маніпуляції, оскільки відповідач залишив сім?ю та пішов проживати до іншої жінки з дітьми де проживає до цього часу, та не задумувався в той час про те як було їй на душі та як вона це має сприйняти, в той же час вона його з дому не виганяла він сам вибрав такий спосіб життя.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 ,та його представник адвокат Комарницький Є.Г. вимоги викладені в заяві підтримали, просили її задоволити.

Позивачка ОСОБА_2 , та її представник - адвокат Ільницький Я.І. в судове засідання не

з`явилися, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку, подали заяву згідно якої , у зв`язку з тим, що вони не можуть бути присутніми під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, а тому просять проводити розгляд у їх відсутності, проти задоволення заяви відповідача заперечують та просять залишити її без задоволення, взявши до уваги подане заперечення на заяву та долучені докази (а.с.109).

Суд, вислухавши думку заявника, його представника , вивчивши заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши та оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2022 по справі №343/2341/21 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 908,00 гривень сплаченого судового збору та 5000,00 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Дана справа розглянута судом в порядку заочного провадження у відсутності відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи № 343/2341/21, ОСОБА_1 повідомлявся судом у встановленому законом порядку про розгляд вказаної цивільної справи, про що свідчать: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.43), рекомендоване повідомлення про виклик в судове засідання, яке повернулось в Долинський районний суд з відміткою: за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.46-47), оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.37,42,50), тому судом при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не здобуто беззаперечних доказів про те, що відповідач не з`явився в судові засідання та не повідомляв про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву без поважних причин.

Крім того, відповідач повідомив, що в період звернення до суду позивачки з даним позовом, він не проживав за зареєстрованим місцем проживання, а тому не міг особисто отримувати повідомлення та скористатися своїми правами на заявлення клопотань, подання відзиву на позов, зустрічного позову тощо.

Відповідач як на докази, що мають істотне значення для вирішення справи, посилається на те, що згідно паспорту він зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , як визначила позивачка. В даній квартирі він проживає з дня свого народження та зареєстрований з 20.10.1995 , згода на його вселення у вищезазначене приміщення та реєстрацію місця проживання була надана ще його мамою ОСОБА_3 , яка є її колишнім власником. В даній квартирі він виріс та дбав про неї як про своє майно, всіляко покращував будинок та прилеглу територію витрачаючи власні кошти на всі потреби.

При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення.

Однак, доказів втрати ним інтересу до спірного житлового приміщення позивачко не надано, свідчення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неузгоджепими, так як вони пояснили, що часто бувають в гостях у позивачки та засвідчують, що відповідач вже протягом десяти років не проживає в будинку, при тому що вони його знають тільки вісім років. Також дані свідчення не

можна приймати до уваги зважаючи на наявність у позивачки зі свідками свояцьких відносин, які вони не заперечують.

Суд вважає, що дані обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи, а докази з цього приводу підлягають дослідженню в судовому засіданні.

Розглядаючи питання про скасування заочного судового рішення, суд також враховує відповідну практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі Dilipak and Karakaya v. Turkey (№ № 7942/05, 24838/05, рішення від 04.03.2014 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що можливість для сторін взяти участь у судовому розгляді випливає з предмету та мети статті 6 Конвенції, взятої в цілому.

Крім того, принципи змагальності судового процесу та рівності сторін, навряд чи можливі без участі сторін у розгляді.

Як слідує із матеріалів справи, копію заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2022 у цивільній справі №343/2341/21 отримано відповідачем ОСОБА_1 18.02.2022, про що свідчить розписка (а.с.63).

До суду з заявою про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 звернувся 01.03.2022 року у встановлені строки, про що свідчить відмітка на заяві (а.с.70).

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги те, що заявник (відповідач), на думку суду, не відмовлявся від права на змагальний розгляд справи, який стосується його інтересів, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення її права на справедливий суд, гарантований ст.6 Конвенції, перевірки обставин, на які посилається ОСОБА_1 , суд вважає, що заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2022 слід скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280-288 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення - задоволити.

Скасувати заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2022 року у цивільній справі №343/2143/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області, м.Долина вул. Обліски 115, Івано-Франківської області на 30.05.2022 о 09.00 год., з викликом сторін по справі.

Визначити відповідачу п?ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснити відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Копію ухвали направити учасникам провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш