ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/845/22 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Гірський Б.О.

Суддів - Дикун С. І., Хома М. В.,

за участю секретаря - Панькевич Т.І.

представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/10380/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року, постановлену суддею Дзюбичем В.Л., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області, державного реєстратора Підгаєцької міської ради Кухаришина Василя Васильовича про скасування державної реєстрації земельних ділянок та державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

12.08.022 року позивачка подала заяву про забезпечення позову у даній справі, посилаючись на те, що після пред`явлення нею позову ОСОБА_2 завіз на територію спірної земельної ділянки матеріали для облаштування огорожі (паркану).

Зазначила, що існує реальний спір між сторонами, предметом якого є правомірність державної реєстрації спірних земельних ділянок, є загроза порушення її прав та інтересів, як власника сусідньої земельної ділянки та житлового будинку, які полягають в недотриманні встановлених мировою угодою площ та меж земельних ділянок при їх реєстрації, державних будівельних норм та вимог при зведенні ОСОБА_2 огорожі (паркану), чим порушуються її права на вільне та безпечне використання належної їй земельної ділянки, право на мирне володіння своїм майном.

Вважає, що відповідач може відчужити третім особам спірну земельну ділянку з кадастровим номером :07:011:0302, яка належить йому на праві власності, а також звести на ній огорожу (паркан), що в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також утруднити ефективний захист та поновлення її порушених прав, за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки їй доведеться повторно звертатися до суду із новими позовами, в тому числі щодо демонтажу зведеної огорожі (паркану).

Тому, просила суд заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, пов`язані з будівництвом чи облаштуванням огорожі (паркану) на земельній ділянці площею 0,0088 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:0302, зі сторони суміжної земельної ділянки, яка належить позивачці та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, пов`язані з відчуженням вказаної земельної ділянки, - до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, пов`язані з будівництвом чи облаштуванням огорожі (паркану) на земельній ділянці площею 0,0088 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:0302, зі сторони суміжної земельної ділянки площею 0,0218 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:0303 - до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, пов`язані з відчуженням земельної ділянки площею 0,0088 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:0302 - до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що твердження суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають мировій угоді, яку затверджено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2019 року.

Вказує, що поділ земельних ділянок між сторонами проводився згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 12.09.2018 року №503/18-22, де було запропоновано два варіанти поділу з яких ОСОБА_1 вибрала варіант, що визначено в експертному висновку як Додаток №2.

Твердження позивачки про те, що дії відповідача можуть істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду є лише припущеннями та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову повинні бути адекватними та співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд першої інстанції не пересвідчився чи існує спір та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача та відповідність виду забезпечення предмету позову.

Крім того, суд не врахував ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2019 року та мирову угоду, укладену між сторонами 22.01.2019 року, яка окрім поділу земельних ділянок та будинковолодіння, припинила спільну часткову власність на будинковолодіння, а також вказує на те, що мирова угода вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків для кожної із сторін.

Аналізуючи площі земельних ділянок та факт їх реєстрації в Державному земельному кадастрі, що підтверджується відповідними Витягами з реєстру речових прав на земельну ділянку ОСОБА_1 , кадастровий номер :07:001:0303, площею 0,0218 га та на земельну ділянку ОСОБА_2 , кадастровий номер :07:001:0302, площею 0,0088 га, відсутність накладок на земельні ділянки при їх реєстрації, є підстави вважати, що спір між сторонами відсутній.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та судом враховано, що між сторонами існує спір щодо недотримання площ та меж (конфігурації) земельних ділянок при їх реєстрації, відповідно до умов мирової угоди, те, що відповідач має намір звести огорожу та може вчинити дії щодо відчуження спірної земельної ділянки, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.

Вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Кметик Я.С. апеляційну скаргу в її межах підтримав, посилаючись, на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2019 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно якої:

за ОСОБА_1 визнано право особистої приватної власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських та будівельних споруд (присадибні земельні ділянки), площею 96,5 м? та 36 м?, що знаходяться по АДРЕСА_1 , межі яких визначені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:011:0043 згідно з додатком №2 (варіант І) до висновку судової земельно-технічної експертизи Тернопільського відділення КНДІСЕ №503/18-22 від 12.09.2018 року;

за ОСОБА_2 визнано право особистої приватної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських та будівельних споруд (присадибну земельну ділянку), площею 96,5 м?, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з подальшим присвоєнням нового адресного номера, замість існуючого АДРЕСА_1 , межі якої визначені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:011:0043 згідно з додатком №2 (варіант І) до висновку судової земельно-технічної експертизи Тернопільського відділення КНДІСЕ №503/18-22 від 12.09.2018 року;

залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських та будівельних споруд (присадибну земельну ділянку), площею 98 м?, що знаходиться по АДРЕСА_1 , межі якої визначені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:011:0043 згідно з додатком №2 (варіант І) до висновку судової земельно-технічної експертизи Тернопільського відділення КНДІСЕ №503/18-22 від 12.09.2018 року...

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що їй стало відомо про те, що 08.11.2021 року ОСОБА_2 замовив у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо поділу вищевказаної земельної ділянки площею 0,0306 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , однак визначені технічною документацією площі та межі не збігаються з площами та межами земельних ділянок, які визначені умовами укладеної між ними мирової угоди.

15.02.2022 року відділом №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області на підставі вищевказаної технічної документації здійснено державні реєстрації щодо земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, внаслідок чого спірну земельну ділянку поділено на дві окремі земельні ділянки: площею 0,0088 га з кадастровим номером :07:011:0302 і площею 0,0218 га з кадастровим номером :07:011:0303.

30.05.2022 року державним реєстратором Підгаєцької міської ради Кухаришин В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0088 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:011:0302, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.06.2022 року №301975303.

Частиною першою статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п.2 ч.1, ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив, що наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відчуженню земельної ділянки та дії, пов`язані з будівництвом чи облаштуванням огорожі (паркану) на земельній ділянці, оскільки саме це нерухоме майно є предметом спору та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити у подальшому виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу від 12 серпня 2022 року, суд першої інстанції застосував вид забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують та на правильність судового рішення не впливають.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законну та обґрунтовану ухвалу, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для її скасування та приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки не вирішено спір по суті. Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2022 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Дикун С.І.