10.05.2022 Справа № 363/3323/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилаються на факт прийняття спадщини нерухомого майна, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,1342 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :00:000:0004, яка розташована на території с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 .У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно порушує питання про визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача, будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув, причини неявки суду не відомі.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим 02 лютого 2018 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 0,1342 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :00:000:0004, яка розташована на території с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області.

Належність цього майна померлому стверджується даними копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 26 серпня 2020 року, згідно якого вказану земельну ділянку передано у власність спадкодавцю на підставі рішення виконавчого комітету Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області №80 від 10 червня 2004 року.

Як вбачається з листа Київського обласного державного нотаріального архіву №01-17-3347 від 20 грудня 2021 року документи сільських, селищних та міських рад до Київського обласного державного нотаріального архіву не передаються.

Згідно даних поземельної книги від 13 травня 2016 року ОСОБА_2 зареєстрований власником земельної ділянки загальною площею 0,1342 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :00:000:0004, яка розташована на території с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області.

У зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку втрачений, а відновити його після смерті спадкодавця неможливо, позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 стала його дочка - ОСОБА_1 , яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №664/2010 від 16 березня 2009 року.

Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 14 липня 2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на згадану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Згідно ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Як вбачається з даних копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 26 серпня 2020 року та даних поземельної книги від 13 травня 2016 року ОСОБА_2 зареєстрований власником спірної земельної ділянки, яку сформовано як об`єкт цивільних прав з присвоєнням їй кадастрового номеру :00:000:0004.

Отже позивачка в суді довела, що право на спірну земельну ділянку належало спадкодавцеві, а відтак має бути нею успадковане.

Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на майно, визнання за нею прав на спадкування земельної ділянки має відбутися в суді.

Відтак за позивачкою слід визнати право власності на згадану земельну ділянку за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що є достатнім для захисту її порушених прав.

Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відтак, заявлене позивачкою право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - земельну ділянку загальною площею 0,1342 га, цільове призначення - для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :00:000:0004, яка розташована на території с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 19 жовтня 2015 року Вишгородським РВ УДМС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: Петрівська сільська рада Вишгородського району Київської області, знаходиться за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 171, .

Суддя