Справа № 182/471/22
Провадження № 2/0182/1527/2022
13.05.2022 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Позивач 30.11.2021 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис №1439 про стягнення з нього на Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» заборгованості у розмірі 8140,00 грн.
На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. відкрито виконавче провадження № 67316311 від 29.10.2021 року. В рамках цього виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника від 18.11.2021 року. Також 09.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. винесено постанову про арешт коштів боржника.
Позивач суму боргу не визнає та вважає, що приватним нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису №1439 від 23.09.2021 року, так як позивач не отримував вимогу нового кредитора, сума боргу є необґрунтованою та договір нотаріально не посвідчений.
Враховуючи те, що виконавчий напис №1439 від 23.09.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. без надання належних документів, що підтверджують безспірність суми боргу, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою судді від 01.12.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено.
Ухвалою суду від 01.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву.
Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, приватний виконавець виконавчого округу виконавчого округу міста Києва Журид С.М. отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 15.12.2021 року (а.с.29).
До суду повернувся конверт з ухвалою суду від 01.12.2021 року, як не вручений приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.30).
Також до суду повернувся конверт з ухвалою суду від 01.12.2021 року, як не вручений відповідачу Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.31). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Пояснень чи відзиву на позов від третіх осіб до суду не надходило.
Належним чином завіреної копії виконавчого напису №1439 від 23.09.2021 року до суду не надходило.
Згідно ч. 8ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Стягнення заборгованості, згідно вказаного виконавчого напису провадиться за період з 14.03.2020 по 30.08.2021 року у розмірі 6940,00 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 2000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4940,00 грн. Також з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» плата за вчинення виконавчого напису в сумі 1200,00 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає 8140,00 грн. (а.с.13).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 29.10.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67316311 з виконання виконавчого напису №1439 від 23.09.2021 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» заборгованості в розмірі 8140,00 грн. (а.с.14).
В рамках цього виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника від 18.11.2021 року (а.с.18), а також винесено постанову про арешт коштів боржника від 09.11.2021 року (а.с.17).
Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19).
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18.
Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Своїм правом на подання відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» не скористалося.
Оскільки документів, на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис матеріали справи не містять та таких доказів на запит суду не надходило, суд позбавлений можливості визначити суми, що були включені до суми заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь відповідача, за який період здійснено нарахування заборгованості, та які документи були подані для вчинення такого виконавчого напису.
Таким чином матеріали не містять належних та допустимих доказів, що спірний виконавчий напис №1439 від 23.09.2021 року було видано на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості.
Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 05 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_9 (ОСОБА_10) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.
Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,206,263-265,268, 280-282 ЦПК, Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012 року суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати виконавчий напис від 23.09.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №1439, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 8140,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева