єдиний унікальний номер справи 546/151/22
номер провадження 2/546/208/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

У квітні 2022 року до суду звернулася ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 .

На даний час сторони проживають окремо, у лютому 2022 року відповідач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Спільна дитина проживає разом із позивачкою. ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, оскільки на його утриманні відсутні непрацездатні батьки чи інші діти.

Посилаючись на вищезазначені обставини ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття .

Ухвалою судді від 19.04.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 12.05.2022.

У судове засідання позивачка не з`явилася, 10.05.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона просила справу слухати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 21).

Відповідач у судове засідання не з`явився, 10.05.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_2 , у якій він просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 22).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.04.2013 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки, виданої 22.03.2022 головою вуличного комітету Миргородської міської ради, ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Судом також встановлено, що спільна дитина перебуває на повному матеріальному утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, тобто є передбачені ст. 180 СК України підстави для стягнення аліментів. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитиною до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Заяву про визнання позову ОСОБА_2 подано до початку розгляду справи по суті.

З огляду на зазначене, у зв`язку із визнанням відповідачем позову та задоволенням позову ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 496,20 грн на користь держави, іншу частину судових витрат віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 180, 182, 183, 191 СК України, ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280, 281, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. (Реквізити для зарахування коштів до державного бюджету: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA 0026001).

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Ю.В. Зіненко