ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4228/22
провадження № 6/753/265/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лужецької О.Р.,

при секретарі Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» за участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивував тим, що 05 жовтня 2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором від 13.02.2008 року в сумі 49 964,56 грн. та 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання рішення суду Дарницьким районним судом м. Києва видані виконавчі листи від 13.03.2013 року. 30.04.2021 року акціонерне товариство «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс» уклали договір факторингу № 04/21/2-ФК, згідно умов якого відбулося відступлення прав вимоги за даним кредитним договором.

У зв`язку з чим просить замінити стягувача ПАТ «Універсал Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс».

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду заяви. Причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

05 жовтня 2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором від 13.02.2008 року в сумі 49 964,56 грн. та 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення суду Дарницьким районним судом м. Києва видані виконавчі листи від 13.03.2013 року.

30.04.2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс» уклали договір факторингу № 04/21/2-ФК, згідно умов якого відбулося відступлення прав вимоги за даним кредитним договором.

Заявник просить замінити стягувача з Акціонерного товариства «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції, що містить постанова Верховного Суду України від 20.11.2013 року (Справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14, 910/2954/17 від 11 березня 2021 року.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (аналогічна правова позиція ВС від 18.01.2022 року).

Разом з тим, особа може бути замінена судом в порядку процесуального правонаступництва за статтею 55 ЦПК України на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її право попередника щодо майна чи активів, набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва.

Ураховуючи викладене та зважаючи на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» не набуло права пред`явлення виконавчого листа до виконання у цій справі, оскільки заявник не довів належними доказами, що первісний кредитор вчасно пред`явив виконавчий лист до примусового виконання, суд приходить до висновку про відсутність правових для задоволення заяви про заміну сторони.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 98, 120, 127, 260, 353, 433, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» за участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА