Справа № 694/241/22
провадження № 2/694/174/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

06.05.2022 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сакун Д.І. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел.. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого : АДРЕСА_1 , засоби зв`язку невідомі ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , засоби зв`язку невідомі) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

08.02.2022 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 27.10.2011 року на підставі договору дарування він отримав право власності на квартиру АДРЕСА_2 . В 2015 році до нього звернувся його товариш ОСОБА_4 та попросив тимчасово зареєструвати його батька ОСОБА_2 (далі - відповідач 1) та попросив тимчасово зареєструвати його в квартирі на пару місяців, так як в нього виникли проблеми з військкоматом. Так як на той час в квартирі ніхто не був зареєстрований, він погодився і дав дозвіл на його реєстрацію.

В 2018 році до нього звернулася ОСОБА_3 (відповідач 2) дочка його бувшої дружини ОСОБА_5 , з якою він розлучився за декілька років до цього, та попросила його тимчасово зареєструвати її в квартирі, так як вона бажала отримати кредит, а за попередньою адресою її реєстрації вона знялася, бо її мати, де вона в неї була зареєстрована, не могла отримати субсидію. В той час їй необхідно було отримати кредит, а відсутня реєстрація місця проживання. Також обіцяла знятися з реєстрації відразу після отримання кредиту. Так як її прохання підтримала його бувша дружина, з якою в ньогомене були нормальні відносини, він погодився та дав згоду на реєстрацію, хоча вона також не жила за цією адресою ні одного дня. Але на той час наявність реєстрації відповідачки 2 не створювала йому проблем так як він в той час практично там не проживав, комунальні послуги сплачував тільки за квартплату та опалення, вартість яких не залежала від кількості проживаючих осіб. Він проживає в м. Нова Каховка Херсонської області з дружиною, тому вирішив продати квартиру, але в зв`язку з наявністю сторонніх зареєстрованих осіб, покупці вимагають їх зняти з реєстрації.Відповідачі зареєстровані в його квартирі, що стверджується відміткою в домовій книзі, але фактично не проживали і не проживають в його квартирі з часу реєстрації: відповідач 1 більше шести років, а відповідач 2 більше трьох років, не беруть участі у її утриманні, що створює для мене певні незручності в оплаті комунальних послуг та неможливості отримати субсидію, а в даний час створило перепони в неможливості продати квартиру, тобто в розпорядженні власним майном.

Відповідачі були належно повідомлені про розгляд справи що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, а також відповідачі були повідомлені про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надали, про причини неподання суду відзиву не повідомили, зустрічного позову не пред`являли, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.02.2022 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.

У суді встановлено, що в 27.10.2011 року на підставі договору дарування ОСОБА_1 отримав право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що стверджується копією витягу про державну реєстрацію №32414812 від 09.12.2011 року.

Відповідно до копії будинкової книги в даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Низенком Володимиром Борисовичем в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає за даною адресою з 30.05.2018 року, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає за даною адресою з 13.01.2015 року.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Житловим Кодексом.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2ст. 64 Житлового КодексуУРСР).

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст.379 ЦК України).

Згідно Правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року № 6- Частиною першою статті 383ЦК України та статтею 150ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з цього, необхідно зазначити наступне: оскільки, вказаний будинок не є місцем проживання відповідачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено судом, тому їх можливо визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене суд вважає, позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідачів. Відтак, судовий збір з останніх не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 9, 71-72 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 81, 141, 223, 258-260, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел.. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого : АДРЕСА_1 , засоби зв`язку невідомі ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , засоби зв`язку невідомі) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,- задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого : АДРЕСА_1 , засоби зв`язку невідомі ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , засоби зв`язку невідомі) такими що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 06.05.2022.

Суддя Д.І. Сакун