Справа № 439/1216/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/576/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року (повний текст виготовлено 08 лютого 2022 року), у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

в січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал», стягувач) звернулося в суд із вказаною заявою.

Заява мотивована тим, що 29 жовтня 2015 року Бродівський районний суд Львівської області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490927081 від 13.11.2014 року. На підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 16.11.2021 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у цивільній справі № 439/1216/15-ц. Однак, на даний час їм стало відомо, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті, у відділі державної виконавчої служби відсутні виконавчі провадження по даній справі. Також, на підтвердження того, що даний виконавчий лист не передався із матеріалами кредитної справи, надали Акт перевірки матеріалів кредитної справи. На підставі вищевикладеного просили заяву задовольнити.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року заяву ТзОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 439/1216/15-ц, боржником по якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 із зазначенням нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Поновлено строк для пред`явлення до примусового виконання дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі №439/1216/15-ц з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що єдиною підставою для відновлення строку пред`явлення виконавчого документа з видачею його дублікату є поважність причин такого пропуску. У своїй заяві заявник не мотивував жодної поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання, а суд, приймаючи рішення про поновлення такого строку, жодним чином не мотивував поважність пропуску. Вважає, що заміна кредитора у справі не може мати жодних наслідків для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до примусового виконання. Новий кредитор володіє тими самими правами та обов`язками, що володів і первісний. Втрата документів при передачі боргу чи не отримання їх новим кредитором є тотожним з втратою документів самим первісним кредитором. При цьому, втрата оригіналу виконавчого документа первісним кредитором не позбавляла його права звернутися із заявою про видачу виконавчого документа в межах строку для його пред`явлення. Незвернення з такою заявою ПАТ «Альфа Банк» говорить виключно про невиявлення ним належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

Просить ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року скасувати, відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа № 439/1216/15 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 та відомостями щодо отримання судової повістки, скерованої ТзОВ «Вердикт Капітал» на їхню електронну адресу.

12 травня 2022 року, тобто у день розгляду справи судом апеляційної інстанції, на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Колегія суддів виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки судом апеляційної інстанції явка учасників справи для надання пояснень не визнавалась обов`язковою, апелянт ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, виклала свої пояснення та доводи щодо незаконності оскаржуваної ухвали, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, а відтак і про розгляд справи у відсутності всіх учасників.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог і їх підстав, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що згідно інформації з Єдиного реєстру боржників та сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження жодного відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Бродівського районного суду у цивільній справі № 439/1216/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором не перебуває (а.с.124).

Відповідно до Акту перевірки матеріалів кредитної справи (а.с.120) в матеріалах кредитної справи № 490927081 відсутній оригінал виконавчого листа № 439/1216/15-ц, виданого на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29.10.2015 року, що свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа виданого Бродівським районним судом Львівської області.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що судове рішення про задоволення вимог кредитора не виконане і це не припиняє зобов`язальних правовідносин, прийшов до висновку, що заявником доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа у виконавчому провадженні, а відтак і про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа та, відповідно, і поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

З правильністю та обґрунтованістю висновків суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки вони зроблені із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Встановлено, щорішенням Бродівського районного суду Львівської області від 29.10.2015 року у цивільній справі № 439/1216/15-ц позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» 90 770,28 грн заборгованості за кредитним договором № 490927081 від 13.11.2014 року та 907,71 грн. судового збору. На підставі рішення суду видано виконавчий лист.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 16.11.2021 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у цивільній справі № 439/1216/15-ц.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

За приписами частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами четвертою, п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно із пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що цей Закон застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII, тобто для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18) зазначено, що тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», щодо того, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, дозволяє зробити висновок, що цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно з статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року ( у редакції, чинній на момент подання заяви) встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Зазначена норма кореспондується із частиною першою статті 433 ЦПК України.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи убачається, що ПАТ «Альфа - Банк» 14 березня 2016 року скерувало на адресу суду першої інстанції заяву про видачу копії рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року та оригінал виконавчого листа (листів) (а.с. 40 42).

17 травня 2015 року за вихідним номером № 439/1216/15-ц/1326 місцевим судом скеровано ПАТ «Альфа - Банк» копію рішення Бродівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року та виконавчий лист № 439/1216/15-ц (а.с. 43).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ПАТ «Альфа - Банк» 19 травня 2016 року отримало вище зазначене (а.с. 44).

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників та сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження жодного відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Бродівського районного суду у цивільній справі № 439/1216/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором не перебуває (а.с.124).

05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIIу редакції від 02.06.2016 року, яким строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було встановлено у 3 роки. Тобто, виконавчі документи, видані до 05.10.2016 року, пред`являються до виконання у строки, встановлені новим Законом №1404-VIII, а саме, впродовж 3 років.

З наведеного слідує, що виконавчий лист № 439/1216/15-ц, виданий Бродівським районним судом Львівської області 03.10.2016 року, мав бути пред`явлений до виконання в межах трьохрічного строку з часу набрання рішенням суду, на виконання якого такий виданий, законної сили, тобто до 9 листопада 2018 року.

Докази пред`явлення виконавчого листа до виконання ПАТ «Альфа - Банк» в матеріалах справи відсутні і суду апеляційної інстанції не надані.

Окрім того, аналіз матеріалів справи, змісту заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення свідчить про те, що заявником не доведено про втрату виконавчого листа та поважність причин, які б могли бути підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано доказів існування таких.

Таких доказів заявником не надано і суду апеляційної інстанції.

З урахуванням вище наведеного, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і як наслідок, також і про видачу дубліката виконавчого документа, безпідставно задоволивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

При цьому, колегія суддів враховує, що як первинний позивач, так і заявник, як правонаступник позивача, є юридичними особами, зокрема спеціальними суб`єктами - фінансовими компаніями, які зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах Державної виконавчої служби, натомість доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Враховуючи наведене,колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, обставини що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, недоведені, висновки суду, викладенні у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права, а відтак підлягає скасуванню, з прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листата та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає до задоволення, із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 478 грн 60 коп. судового збору, сплачених останньою за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 12 травня 2022 року.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 рокускасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа № 439/1216/15-ц та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490927081 від 13 листопада 2014 року в сумі 90 770, 28 грн - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 478 грн 60 коп. (чотириста сімдесят вісім грн 60 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 травня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич