ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2210/21
Провадження № 2/210/115/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 липня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Петрик Є.О.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 15 березня 2021 року нею було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 .

На даний час у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача - ОСОБА_2 . У вказаній квартирі особа не мешкає.

Відповідач вселився в квартиру, зареєструвався в ній і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом, коли власником даної квартири виступала його колишня дружина ОСОБА_3 .

Враховуючи той факт, що відповідач не є членом сім`ї позивача як власника майна, спільним проживанням та побутом з нею не пов`язаний, та жодного сервітуту на користування майном між ними немає, подальша реєстрація відповідача у квартирі створює для неї перешкоди у вільному користуванні і розпорядженні своєю власністю.

Крім того, відповідач в квартирі не проживає, там відсутні будь-які його речі. За інформацією колишнього власника приміщення відповідач не проживає в ньому з жовтня 2018 року по теперішній час.

З Державного реєстру прав на нерухоме майно було встановлено, що відповідачу належить на праві приватної власності інше житлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 . Тож, даним позовом будь-яких прав відповідача на забезпечення житловим приміщенням не порушено.

У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням (квартирою) АДРЕСА_3 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником надано заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації технічними засобами. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавав, правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються договором купівлі-продажу квартири від 15.03.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною, який зареєстровано в реєстрі за №676, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8, 9).

Відповідач ОСОБА_2 зареєструвався у вищевказаній квартирі та набув права користування нею, коли власником квартири була його колишня дружина ОСОБА_3 (а.с. 11, 19).

У квартирі АДРЕСА_3 на теперішній час зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою з відділу місця проживання громадян від 05.05.2021 року №3036. Але, ОСОБА_2 з жовтня 2018 року фактично не проживає за адресою реєстрації, його особисті речі відсутні.

Факт не проживання відповідача підтверджується актом про фактичне не проживання особи в житловому приміщенні від 02 листопада 2019 року, який складено мешканцями будинку АДРЕСА_4 , а саме: кв. 6 ОСОБА_4 , кв. 25 ОСОБА_5 , підписи яких засвідчено начальником дільниці «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_6 (а.с. 13).

Крім того, відповідачу на праві приватної власності належить інше житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14), що свідчить про те, що даним позовом будь-які права відповідача на забезпечення житловим приміщенням не порушено.

Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином з письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим обмежує право позивача на власність та вільне розпорядження нею, а тому суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 12, 141, 274, 259, 263-268 ЦПК України, ст., ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням (квартирою) АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровському апеляційному суді через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. Є. Сільченко