Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4702/21
Провадження 2-о/552/6/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу №552/4702/21 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 02.09.2021 звернулася до Київського районного суду м. Полтави в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту постійного проживання та встановлення факту перебування на утриманні.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 з 1972 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 до дня його смерті в 2021 році, вели спільне господарство, спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначала, що пенсія чоловіка була значно більшою, вона весь час перебувала на його утриманні. Після смерті чоловіка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з питання оформлення пенсії по втраті годувальника, однак управлінням направлено рішення про відмову в перерахунку.

В своїй заяві ОСОБА_2 просила суд встановити факт її постійного проживання з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не менше 5 років по день смерті чоловіка. Просила встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 не менше 5 років по день смерті.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.11.2021 відкрито провадження в справі за заявою ОСОБА_2 .

Представник заявника в судовому засіданні повністю підтримав подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Заінтересована особа в судове засідання своїх представників не направила, в поданій до суду заяві просила проводити розгляд без участі представника.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 з 28.07.1972 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , актовий запис від 28.07.1972 № 1198 (а.с. 14).

Також встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13, 178).

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8, 17, 74).

ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управління ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком, розмір якої за липень 2021 року склав 2728,34 грн (а.с. 12, 81, 86).

ОСОБА_3 до дня смерті мав зареєстроване місце проживання в квартирі АДРЕСА_3 та за життя отримував пенсію, розмір якої склав, зокрема, за травень 2021 року 6318,26 грн (а.с. 82, 87).

Встановлено, що рішенням Відділу перерахунку пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 18.06.2021 (а.с. 32-33) відмовлено заявнику в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує перебування на утримання померлого годувальника.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Пунктом 2.11. Постанови Пенсійного Фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року за № 22-1 визначено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявником ОСОБА_2 не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 .

Зокрема, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду про відомі їм обставини спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але їм не відомо розмір та джерела доходів останніх. Свідки не могли пояснити суду обставини того, чи надавав померлий постійно та систематично допомогу ОСОБА_2 , чи була така допомога, що надавалася померлим, постійним і основним джерелом засобів до існування заявника.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 , окрім розміру пенсійного забезпечення (а.с. 81, 86), який перевищував розмір прожиткового мінімуму, перебувала на обліку як отримувач житлової субсидії з жовтня 2014 року по квітень 2021 року (а.с. 98-106), та відповідно отримувала щомісячну адресну допомогу, що надавалася за рахунок коштів державного бюджету, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Зазначені встановлені судом обставини дають підстави для висновку про те, що пенсія ОСОБА_6 не могла бути та не була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника ОСОБА_2 .

Шлюб, відповідно до ст. 36 СК України, є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

За змістом ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо, зокрема, пенсія, яку він отримує не забезпечує прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що сам по собі той факт, що розмір пенсії померлого ОСОБА_3 до дня смерті (6318,26 грн за травень 2021 року) перевищував розмір пенсії заявниці, яка за травень 2021 року склала 2728,34 грн, не може беззаперечно свідчити, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка за період не менше 5 років для дня його смерті, та потребувала матеріальної допомоги, оскільки заявник отримувала пенсію, яка забезпечувала їй прожитковий мінімум.

На підставі співвідношення розміру пенсій заявниці та її померлого чоловіка ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не можна вважати такою, що потребувала матеріальної допомоги в розумінні положень Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Окрім того, як встановлено судом, померлий ОСОБА_3 за життя також перебував на обліку як отримувач житлової субсидії з грудня 2015 року по квітень 2019 року включно.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того факту, що до дня смерті чоловіка ОСОБА_3 вона була на його повному утриманні і одержувала від померлого допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і що у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 позбавлена джерела засобів до існування, не доведено факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 .

Тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та встановлення факту перебування на утриманні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 294, 319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, .

Повне судове рішення складено 10.01.2022.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко