Справа № 509/4655/18
УХВАЛА

15 серпня 2022 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 з підстав неможливості збереження сім`ї. Шлюб зареєстрований 12.04.2016 року в Шандрані Резорт енд Спа, Плен Маньєн, Маврикій, апостиль № 6908/2016 виданий 15.04.2016 року канцелярією прем`єр-міністра Республіки Маврикій. Дітей від шлюбу сторони не мають.

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.11.2018 року позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано.

24.06.2022 року до суду звернувся представник ОСОБА_3 в інтересах відповідача з заявою про перегляд заочного рішення. На підставі такої заяви судом 08.07.2022 року заочне рішення було скасовано, та в подальшому справа передана на новий розгляд.

Представником ОСОБА_3 в інтересах відповідача ОСОБА_2 було подано заяву про передачу справи до Верховного Суду України для визначення підсудності. Заява обґрунтована тим, що позов було подано до суду із порушенням визначення підсудності, оскільки відповідно до ст. 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово, однак на теперішній час така підсудність не була визначена. Відповідач по справі не має в Україні ані місця реєстрації, ані місця проживання. А тому, враховуючи що відповідач є іноземним елементом просив передати справу до Верховного Суду України для визначення підсудності.

До суду також надійшла заява-заперечення позивача ОСОБА_1 проти заяви адвоката Ткаченка Б.Р. щодо непідсудності справи Овідіопольському районному суду Одеської області. Позивач в заяві вказує, що вона повністю заперечує проти неї та просить суд відмовити у її задоволенні, адже її звернення з позовом саме до Овідіопольського районного суду Одеської обл. визначається ч.10 ст.28 ЦПК України, яка передбачає, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Останнім відомим місцем перебування в Україні відповідача ОСОБА_2 була квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений факт підтвердив сам відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві «про перегляд заочного рішення», поданої 24.06.2022 р. по даній справі. Він письмово стверджував, що перебував у 2015 р. в Україні у батьків позивача та у самої позивачки. Місцем реєстрації та проживання її батьків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивача, ОСОБА_6 , є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Останнє відоме позивачу місце перебування відповідача в Україні за адресою: АДРЕСА_1 - відноситься до підсудності Овідіопольського районного суду Одеської обл. Тому, застосування ч.10 ст.28 ЦПК України до визначення підсудності справи є законним та обґрунтованим. Позивач зазначає, що ніколи не знала іншого місця проживання або перебування відповідача, крім, як в квартирі за її місцем реєстрації та проживання в Україні, так як відповідач відмовлявся оформлювати на неї візу як для нареченої, так і для дружини для поїздок за кордон.

Також зазначає, що всі посилання відповідача в заяві є голослівними, надуманими та хибними. Вони ні на чому не ґрунтуються та не підтверджені будь-якими доказами. Вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами, порушуючи перед судом незаконні вимоги.

В судове засідання сторони будучи повідомленими належним чином не з`явилися.

Позивач в заяві, яка надійшла до суду 25.07.2022 року просила суд розглянути заяву адвоката відповідача у її відсутність на підставі документів та доказів, які були представлені до суду та містяться в матеріалах справи.

Суд вивчивши подану заяву в інтересах відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, частиною другою статті 28 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З матеріалів позову справи з`ясовано, що громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає з 2012 року в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрованим, знятим з реєстрації в Одесі та області не значиться.

В матеріалах цивільної справи також міститься інформація щодо місця реєстрації та проживання батьків позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та самої ОСОБА_6 , а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира належить її матері ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №110 від 21.06.2012 року, дата реєстрації в квартирі вказана 08.08.2012 року. Зазначене також підтверджується: Домовою книгою по кв. АДРЕСА_2 ; Договором купівлі-продажу №110 від 21.06.2012 р. по зазначеній квартирі; Довідкою ОСББ «Бриз-5» №22/07/21-19 від 21.07.2022 р. про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, в якій зазначено що вона постійно зареєстрована та проживає в кв. АДРЕСА_2 у якості дочки власника квартири; Паспортом на ім`я ОСОБА_7 , де зазначене моє місце реєстрації в кв. АДРЕСА_2 .

Представлені нею докази свідчать про те, що вона постійно зареєстрована та проживає з 2012 р. в Україні за вказаною адресою, тобто, до приїзду в Україну відповідача ОСОБА_2 та після припинення з ним шлюбних відносин.

Відповідно до статті 497 Цивільного процесуального кодексу України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 29 Цивільного процесуального кодексу України визначено що, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Позивач ОСОБА_7 є громадянкою України, до суду нею додано переконливі докази її місця реєстрації та проживання на території України.

Відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, підсудність справ, учасниками якої є громадяни України, а також підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Обов`язковими вимогами застосування даної норми ЦПК України є розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, які обидва проживають за межами України. Розширеному тлумаченню дана норма ЦПК України не підлягає.

Представлені позивачем до суду докази свідчать про те, що вона постійно зареєстрована та проживає в Україні. Натомість представником відповідача на підтвердження факту проживання позивача за межами України доказів не надано.

Тому, ця норма Закону не може бути застосована судом до даних правовідносин та не може бути застосована до визначення підсудності.

Крім того, 10.10.2018 року суддею Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаровим А.І. була постановлена ухвала про відкриття провадження по справі, оскільки позовна заява відповідала вимогам ст. 175-177 ЦПК України, в подальшому справа була прийнята до провадження суддею Панасенко Є.М.

Ураховуючи вищезазначене суд вважає, що відсутні підстави для передачі матеріалів цивільної справи для визначення підсудності Верховним Судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 28, 29, 497 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача адвоката Ткаченка Бориса Романовича про передачу справи до Верховного суду України для визначення підсудності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Є. М. Панасенко