Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 02.01.2023
Номер судового провадження: 2/740/383/22
Справа № 740/7205/21
Провадження № 2/740/383/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

учасники справи:

- представник позивача - Вертелецька Леся Анатоліївна ,

- відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (далі - ТОВ «НіжинТеплоМережі», товариство) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

установив:

У грудні 2021 року позивач подав до суду вказаний позов, у якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 14 226,09 грн за період з 01 листопада 2019 року по 31 жовтня 2021 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вона є абонентом на споживання послуг з теплопостачання, які надає позивач, на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачка користується наданими позивачем послугами, але не оплачує їх вартість, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період у зазначеному розмірі.

У липні 2021 року товариство зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, і 02.08.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення заборгованості в розмірі 13 892,01 грн за період з 01.11.2019 по 30.06.2021 та судового збору. Але ухвалою суду від 15.11.2021 судовий наказ скасовано. Тому за захистом своїх прав позивач звернувся до суду з цим позовом.

У відзиві на позов відповідачка просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог. Зокрема, відповідачка зазначила, що у період з 08.01.2020 по 20.01.2020 Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області проводило перевірку дотримання ТОВ «НіжинТеплоМережі» вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, про що складено акт від 20.01.2020 № 1. На підставі вказаного акта ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області видало припис № 1 з вимогою в термін до 20.03.2020 ТОВ «НіжинТеплоМережі» повернути споживачам м. Ніжина шляхом здійснення перерахунку за надані послуги з централізованого опалення за період з 05.01.2019 по 31.12.2019 суми необгрунтовано нарахованої виручки на суму 2265,437 тис. грн. 28.09.2020 набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду в справі № 620/785/20, якою відмовлено у задоволенні позову ТОВ «НіжинТеплоМережі» до ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області, третя особа - виконком Ніжинської міської ради, про визнання протиправним та скасування припису. У зв`язку з цим відповідачка 22.10.2020 звернулася до ТОВ «НіжинТеплоМережі» із заявою про перерахування за надані послуги з централізованого опалення за її особовим рахунком за період з 05.01.2019 по 31.12.2019. При цьому зазначила, що за цей період у неї не було заборгованості. Однак ТОВ «НіжинТеплоМережі» повідомило її про те, що питання проведення перерахунку буде вирішене після розгляду справи Касаційним адміністративним судом Верховного Суду, не дивлячись на те, що рішення набрало законної сили 28.09.2020. Посилаючись на вказане, відповідачка вважала, що не має заборгованості перед позивачем.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з 05 травня 2022 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2022 року в справі призначено судове засідання на 17 серпня 2022 року 09-00 год.

У подальшому судові засідання в справі неодноразово відкладалися, востаннє - на 25 листопада 2022 року 09-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.11.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі в справі як співвідповідача ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник позивача зменшив розмір заявлених позовних вимог на суму 160,30 грн, з урахуванням здійсненого товариством перерахунку відповідно до припису ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області, та просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 14 065,30 грн.

Крім цього, представник позивача заявив у судовому засіданні клопотання про залишення без розгляду позовних вимог у частині грошової суми в розмірі 7 032,65 грн, посилаючись на те, що про наявність іншого співвласника квартири йому не було відомо раніше, а товариство бажає скористатися своїм правом на стягнення частини заборгованості з іншого власника квартири.

У судовому засіданні відповідачка не визнала позов у повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні. Зазначила, що з вересня 2020 року вона перестала здійснювати оплату за послуги товариства, остання оплата - у серпні 2020 році. Це пов`язане з тим, що товариство у 2019 році неправильно здійснювало нарахування, і це встановлено судовими рішеннями в адміністративній справі, в якій оскаржувався припис ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області про зобов`язання ТОВ «НіжинТеплоМережі» здійснити перерахування за послуги за період з 05.01.2019 по 31.12.2019. Чи правильно товариство здійснило таке перерахування стосовно неї, їй невідомо, оскільки лише в судовому засіданні представник позивача заявив про таку суму, письмової відповіді вона не отримувала. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості необґрунтований, оскільки в ньому зазначено про площу опалювання, а не про гігакалорії. Крім цього, просила врахувати, що іншим співвласником квартири є ОСОБА_3 , про що вона подавала відповідні документи при відкритті особового рахунку, і товариству про це було відомо. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат просила врахувати поведінку представника позивача і застосувати положення ст. 141 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У ТОВ «НіжинТеплоМережі» відкрито на ім`я ОСОБА_2 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.10.2016 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів щодо об`єкта нерухомості за вказаною адресою.

Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період листопад 2019 - жовтень 2021 року борг становить 14 226,09 грн.

Також установлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року, у справі № 620/785/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинтепломережі» до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, третя особа - Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, про визнання протиправним та скасування припису, у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Указаними судовими рішення встановлено, що ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області з 08.01.2020 по 20.01.2020 проведено перевірку дотримання ТОВ «Ніжинтепломережі» вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, про що складений акт № 1 від 20.01.2020.

На підставі вказаного акта ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області видало припис № 1 з вимогами: у термін до 20 березня 2020 року ТОВ «Ніжинтепломережі» повернути споживачам м. Ніжин шляхом здійснення перерахунку за надані послуги з централізованого опалення за період з 05.01.2019 до 31.12.2019 суми необґрунтовано нарахованої виручки на суму 2265,437 тис. грн, яка становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) послуг з централізованого опалення до запровадженого способу регулювання; при подальшому застосуванні тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 20.12.2018 № 443, здійснювати перерахунки з урахуванням результатів перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області до затвердження інвестиційної програми підприємства на період застосування тарифів.

Так, за твердженням представника позивача, на виконання вказаного припису ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області, товариство здійснило перерахування за надані послуги, зокрема, відповідачці, і така сума склала 160,79 грн. На вказану суму представник позивача у судовому засіданні зменшив розмір заявлених позовних вимог.

Стосовно клопотання представника позивача про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог у розмірі 7 032,65 грн, слід зазначити таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України с уд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Установлено, що справа перебуває на розгляді в суді з грудня 2021 року. Судові засідання в справі неодноразово відкладалися з різних причин, у тому числі за клопотаннями представника позивача. Представник позивача заявив у судовому засіданні вказане клопотання про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог під час судового розгляду справи, після надання пояснень сторонами, тобто не до початку розгляду справи по суті, при цьому послався на матеріали, які містяться у справі, з якими він міг раніше ознайомитися і подати відповідне клопотання в передбачений законом строк, а тому суд не вбачає підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення без розгляду позову в частині позовних вимог у розмірі 7 032 грн 65 коп.

За положеннями ст. 12 ЦПК України ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1 - 3 ст. 13 ЦПК України).

За приписами ст. 76 ЦПК України д оказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У силу вимог ст. 77 ЦПК України н алежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як зазначено у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5 - 7 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено у п. 5, 6, 13 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг - це індивідуальний або колективний споживач.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15.

Непроживання споживача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє останнього як власника квартири від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17.

Докази на підтвердження підписання між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг відсутні, при цьому відсутність договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Установлено, що відповідачка є споживачем наданих товариством послуг з постачання теплової енергії до квартири, в якій вона зареєстрована та співвласником якої є; на її ім`я відкрито особовий рахунок.

Оскільки відповідачка користується наданою позивачем послугою, але тривалий час не сплачує її вартість, що призвело до утворення заборгованості, то з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість, з урахуванням заяви представника позивача про зменшення розміру позовних вимог.

При цьому слід зазначити, що на обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідачка не надала жодного розрахунку та не заявляла жодних клопотань, чи то про відкладення розгляду справи для надання такої можливості (навпаки, наполягала на швидшому розгляді справи, вказуючи на те, що справа перебуває тривалий час у суді), чи то про призначення відповідної експертизи для встановлення дійсного розміру заборгованості. Разом з цим, сприяючи сторонам у реалізації їхніх прав відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, суд роз`яснював про можливість заявлення вказаних клопотань. Отже, відповідачка не спростувала належними і допустимими доказами правильності нарахування позивачем боргу за вказаний період у спірному розмірі відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Крім цього, суд ураховує, що згідно з матеріалами справи співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за якою утворилася заборгованість, є дві особи - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , а позов про стягнення всієї суми заборгованості подано лише до ОСОБА_2 .

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 7 032,65 грн, тобто половину від загальної суми заборгованості, з урахуванням зменшення на суму перерахунку в розмірі 160,79 грн.

Разом з цим на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1135,00 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 11 - 13, 76 - 81, 89, 141, 257, 263 - 265 ЦПК Ураїни, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача - Вертелецької Лесі Анатоліївни про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в частині позовних вимог у розмірі 7 032 грн 65 коп. - відмовити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (ЄДРПОУ - 32750668; м. Ніжин, вул. Глібова, 1) 7 032 (сім тисяч тридцять дві) гривень 65 коп. заборгованості за комунальні послуги.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (ЄДРПОУ - 32750668; м. Ніжин, вул. Глібова, 1) 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень судових витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні позову в іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене і підписане 30.11.2022.

Суддя І. М. Шевченко

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...