Справа № 136/2162/16-ц
Провадження № 2/127/571/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевської Ю.В. про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частку в спадковому майні,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевської Ю.В. про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частку в спадковому майні.

Ухвалою суду від 28.03.2022 справу прийнято до провадження суддею Ан О.В. та відповідно відкрито провадження.

20.04.2022 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 12 годину 10.05.2022 року в залі №4. Вінницького міського суду.

28.04.2022 року позивач повторно подала заяву про зупинення провадження по справі через тяжку хворобу позивача, в якій висловила недовіру судді Ан О.В. ( заяв про відвід не подавала).

28.04.2022 року ОСОБА_1 подала клопотання про обов`язкову особисту участь третьої особи приватного нотаріуса Врублевської Ю.В. для повноти і об`єктивності розгляду справи.

29.04.2022 року ОСОБА_1 подала клопотання про продовження строку підготовчого провадження посилаючись на строки підготовчого провадження, передбачені ч.3 ст. 189 ЦПК України., висловивши критику в бік судді Ан О.В., проте заяву про відвід не подавала.

29.04.2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій висунула вимоги до головуючого судді Ан О.В. та зазначила, що суддя упереджена та зацікавлена в результаті справи, заяву про відвід не подавала.

02.05.2022 року ОСОБА_1 подала заяву про подовження підготовчого провадженна на 60 днів передбачені ч.3 ст. 189 ЦПК України без вказівки об`єктивних підстав. В заяві ОСОБА_1 посилалась на порушення суддею Ан О.В. Бангалорських принципів поведінки судді, проте заяву про відвід не подала.

02.05.2022 року ОСОБА_1 подала заяву про негайну видачу їй копій винесених судом ухвал, в якій посилалась на грубе порушення суддею Ан О.В. процесуального законодавства, зокрема рівності сторін перед судом, мотивуючи невиконання суддею її вимог. Заяву про відвід позивач не подавала.

03.05.2022 року ОСОБА_1 подала заяву про виконання вимог ст. 128 ЦПК України, повідомлення її про судове засідання за 30 днів та просила не здійснювати судовий розгляд у її відсутності.

04.05.2022 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила суддю Ан О.В. надати їй письмове роз`яснення закриття підготовчого провадження, висловила недовіру судді, проте заяву про відвід не подала.

06.05.2022 року ОСОБА_1 подала клопотання про повернення на попередню стадію судового процесу, в якій позивач висловила критику дій головуючого судді, проте заяву про відвід не подала.

06.05.2022 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог. В заяві викладено безліч клопотань про витребування доказів, також вимог встановити факти, надати оцінку доказам, а також висунуто ряд інших вимог до суду.

09.05.2022 року позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про відвід судді Ан О.В., мотивуючи упередженістю судді Ан О.В. яка проявляється в тому, що позивач ОСОБА_1 не повідомлена про судові засідання, закриттям підготовчого провадження менш ніж 60 днів з прийняття справи у своє провадження, не винесла ухвали по висунутих позивачем вимогам, порушувала право позивача на справедливий розгляд справи, а саме не виконала вимоги позивача про зупинення провадження по справі, не вияснила, чи є у позивача додаткові докази, порушила строк винесення ухвали про прийняття справи у своє провадження протягом 3-х днів, залишила без уваги заяви позивача про збільшення позовних вимог, не задовольнила клопотання позивачки про повернення в підготовче провадження, не прийняла заяви про уточнення позовних вимог, не вирішила клопотання, які були заявлені в заяві про уточнення позовних вимог, отримала хабар від приватного нотаріуса Врублевської Ю.В. заздалегідь обіцяне рішення на її користь.

Згідно ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді. Зокрема пунктом 5 частини 1 цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При вирішенні питання щодо відводу судді, суд керуються пракутикою Європейського суду , зокрема по справі « Салов проти України», до неупередженість, в сенсі статті 6 § 1, має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. Bulut v. Austria, рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-ІІ, с. 256, § 31, та Thomann v. Switzerland, рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996 ІІІ, с. 815, § 30).

По справі «Мироненко проти України», на яку посилається заявник, Європейський суд зокрема зазаначив , що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді , певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58). У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26).

Розглядаючи інші справи ЄСПЛ уже констатував, що сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків. Суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності. Проте сумніви мають бути основані на фактичних обставинах, тобто припущення до уваги не беруться. Отже практика Європейського суду свідчить про те, що право відвід судді є не побажанням сторони по справі змінити склад чи усунення побоювання сторони, а повинно ґрунтуватися на об`єктивних підставах, критеріях, визначених практикою Європейського суду.

Згідно матеріалів справи посилання позивача ОСОБА_1 на упередженість не обгунтована. Позивач була повідомлена про день, час та місце підготовчого засідання - поштова повістка, направлена на адресу, визначену позивачем в заяві ( на а.с. 102 т.6), - повернулась до суду з відміткою від 14.04.2022 про відсутність адресата за вказаною адресою, що згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.

Частина 3 ст. 189 ЦПК України передбачає, що підготовче судове засідання може бути проведено протягом 60 днів з дня відкриття провадженні по справі. Провадження по цивільній справі відкрито в 2016 році. Тому посилання позивача на скорочення строків підготовчого провадження є надуманим. Строк винесення ухвали про прийняття справи у своє провадження нормативними актами, зокрема ЦПК України не визначений. Тому посилання ОСОБА_1 про порушення строків безпідставне.

Оскільки позивач не з`явилась до суду для отримання прийнятих судом ухвал, вони повторно були відправлені ОСОБА_1 поштою.

Ухвалами від 01.04.2022 року, 20.04.2022 року судом вирішено клопотання позивача.

Оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 року було закрито підготовче провадження, подані після вказаної дати клопотання ОСОБА_1 , будуть розглянуті в судовому засіданні відповідно до вимог законодавства в разі якщо таке судове засідання відбудеться і якщо позивач з`явиться до суду чи подасть заяву про розгляд справи у її відсутність.

В ухвалі про прийняття справи у своє провадження від 28.03.2022 року заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 були залишені без руху і наданий час для усунення недоліків. Поштове відправлення на адресу позивача повернулось до суду з відміткою про відсутність ОСОБА_1 за вказаною нею адресою. Аналогічно з п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, позивач вважається такою, що отримала поштове відправлення.

Ухвалою суду від 20.04.2022 року суд визнав уточнені позовні заяви не поданими.

Згідно ч.4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд зі зазначенням доказу, який не може бути подано, причин, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, які підтверджують, що особа здійснила всі належні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. ОСОБА_1 не подавала заяв, що відповідають вимогам вказаного вище нормативного акту, тому її посилання на неправомірні дії на її думку головуючого судді безпідставні.

Обов`язок позивача на момент подання позову подати всі наявні в неї докази, зазначені в пам`ятці про права і передбачені ч.2 ст. 83 ЦПК України. Тому посилання позивача на упередженість судді Ан О.В., що проявилась в не вияснені наявності у позивача доказів безпідставні.

Мотиви відводу ОСОБА_1 , викликані незгодою з процесуальними рішеннями судді відповідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 про відвід судді належить визнати необґрунтованою та відмовити в задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевської Ю.В. про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частку в спадковому майні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: