Справа № 569/43/22
У Х В А Л А

про повернення заяви

11 січня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне товариство "Колорит-Земсервіс" в особі директора Ситого Олександра Івановича, державний реєстратор Великоомелянівської сільської ради Насанович Наталія Анатоліївна, Друга рівненська державна нотаріальна контора в особі нотаріуса Костюкової О.О., про визнання права власності на земельну ділянку.

Одночасно позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 2,3901 га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:068:0373, що розташована в м.Рівне, до вирішення спору.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист , або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Позивач необхіднсть застосування заходів забезпечення позову мотивує тим, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки станом на 4 січня 2022 року відповідачі вільно розпоряджаються спірною земельною ділянкою, а отже, можуть її продати, подарити, заставити, включити до статуту підприємств, понизити її вартість.

Така аргументація базується виключно на припущенні позивача, оскільки саме по собі перебування спірного майна у власності відповідачів не свідчить про утруднення чи неможливість виконання рішення суду.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову не містить обгрунтування необхідності забезпечення позову, пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, наявні підстави для повернення заяви позивачеві.

На підставі наведеного та керуючись ст.149, 151, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Роз`яснити зяавнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя