СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/79/22
Провадження №2/547/118/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області, головуючий суддя В.Ф.Харченко, розглянувши у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяна Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк № 79209 від 12.06.2021, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість у сумі 9972,09 грн, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано відсутність безспірної заборгованості, що суперечать Закону України "Про нотаріат". Зазначена в оспорюваному виконавчому написі заборгованість позивача у сумі 9972,09 грн є спірною, оскільки позивач ніколи не укладав жодних договорів і не має жодної заборгованості перед ТОВ "Вердикт Капітал". Виконавчий напис вчинено без завчасного повідомлення позивача про ініціювання складення виконавчого напису, що позбавило позивача можливості заперечувати проти незаконно нарахованих позивачем сум.

Ухвалою суду від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін і третіх осіб.

Відповідач ТОВ "Вердикт Капітал" повідомлений про розгляд справи, судове повідомлення з ухвалою суду, позовною заявою із додатками отримано ним 21.02.2022. Відзив відповідач не надсилав.

Відповідач приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк повідомлена про розгляд справи: судове повідомлення з ухвалою суду, позовною заявою з додатками надіслано їй судом 17.02.2022 та не отримано через відсутність за відповідною адресою 22.02.2022. Відзив відповідач не надсилала.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Т.Ю.Лукмасло судове повідомлення з ухвалою суду, позовною заявою із додатками отримала 21.02.2022. Пояснень не складала.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

14.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з триваючою із 24.02.2022 збройною агресією Російської Федерації проти України суд з розумінням ставиться до можливих ускладнень для відповідача-юридичної особи щодо складення відзиву на позов у визначений судом строк: 21.02.2022 + 15 днів. Водночас суд зважає й на те, що упродовж 21.02.2022 17.05.2022, тобто майже протягом 3-х місяців, відповідач мав змогу скласти відзив та ініціювати продовження строку на складення відзиву. Згаданий період часу є достатнім та розумним для висловлення своєї позиції щодо розгляду справи (складення відзиву).

Позивач, у свою чергу, не може бути обмежений у праві отримати судовий захист та вирішення ініційованого ним спору у розумний строк судом. Тобто не повинен тривалий час перебувати у стані правової невизначеності та тривалому очікуванні вирішення судом ініційованого позивачем позову.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що за змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та робить такі висновки.

Спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк за № 79209 від 12.06.2021, яким стягнуто з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість у розмірі 9972,09 грн (а.с. 10).

Спірний виконавчий напис № 79209 від 12.06.2021 вчинено на підставі, зокрема, кредитного договору № 630770786 HPLS від 26.10.2017, укладеного між позивачем ОСОБА_2 та АТ "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2 від 21.12.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги з кредитними договорами 21-12/20 від 21.12.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", у т.ч. заборгованість за кредитним договором № 630770786 HPLS від 26.10.2017 (а.с. 10).

Виконавчий напис зазначає, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.12.2020 по 24.05.2021, сума боргу складає 9322,09 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1939,49 грн, прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією становить 784,88 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 6597,72 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача у розмірі 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, 9972,09 грн. (а.с. 10).

02.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Т.Ю.Лукмасло винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67345198 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого напису № 79209 від 12.06.2021 (а.с. 11).

Позивач у позові заперечує існування будь-яких договірних, зокрема, кредитних відносин із відповідачем ТОВ "Вердикт Капітал", а також суму своєї заборгованості.

Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020, справа № 757/24703/18-ц, зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Установлені судами обставини свідчать, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, не містить умов щодо збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку позичальника, умов та порядку нарахування відсотків, відповідальності за порушення зобов`язань, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин апеляційний суд мав задовольнити позов ОСОБА_1 у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Ст. 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Позивач у позові заперечує існування будь-яких договірних, зокрема, кредитних відносин із відповідачем або іншими кредитним установами.

Відповідачі не надали до суду ні кредитний договір, ні докази наступного правонаступництва за кредитним договором низки інших юридичних осіб, зокрема й відповідача, на користь якого наостанок вчинено спірний виконавчий напис.

Доказів існування кредитного договору і його нотаріального посвідчення судові не надано.

Доказів укладення можливих договорів факторингу судові не надано.

Суд нагадує про існуюче правило змагального процесу: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, у т.ч. з точки зору їх достатності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис приватного нотаріуса не відповідає закону і його вчинено безпідставно відповідач не заперечив доводів позову про право вчинити виконавчий напис на підставі документів, що підтверджують безспірність права вимоги а, відтак, суд визнає спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов частково щодо відповідача ТОВ "Вердикт Капітал".

Приватний нотаріус О.В.Грисюк є неналежним відповідачем у спорі про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Належним відповідачем у такому спорі є особа, на користь якої вчинено виконавчий напис. Відтак суд відмовляє у цій частині позову як такого, що пред`явлений до неналежного відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" в дохід держави 992,40 грн судового збору із задоволеної судом позовної вимоги немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 79209 від 12.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" 9972,09 грн таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні позову до відповідача приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" 992,40 грн судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання суддею. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б; ідентифікаційний код 36799749).

Відповідач Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Киівської області Грисюк Олена Василівна (Київська обл., Бучанський р-н, с. Білогородка, вул. Леніна, 33).

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяна Юріївна (Полтавська обл., м. Полтава, вул. Шведська, 2, офіс 415).

Повне рішення складене та підписане суддею 17.05.2022.

Суддя В.Ф.Харченко