Провадження № 2/761/6037/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Шевченківський районний суду м.Києва, у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про стягнення спричиненої моральної шкоди за протиправну бездіяльність у розмірі 50 000 грн., кожному позивачу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі перебуваючи в шлюбі, залучили спільні кошти на будівництво багатоквартирного житлового будинку у місті Києві, спорудження якого не було завершене через неспроможність забудовника закінчити відповідні роботи, а відповідач маючи відповідні повноваження щодо організації робіт по їх завершенню проявляє протиправну бездіяльність, крім того позивачі посилаються на те, що відповідач зобов`язаний був в межах наданих йому законодавством повноважень здійснювати контроль за дотримання договірних зобов`язань забудовником житлового комплекту в якому позивачі придбали спільну квартиру. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 р., в справі № 640/17011/19, визнано протиправною бездіяльність ВО КМР (КМДА) та зобов`язано вчинити дії.

Ухвалою суду від 29.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті.

04.01.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача наголошує, що відповідач вчиняє всі можливі заходи, що направлені на організацію роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу на АДРЕСА_1 . Разом з тим вказує, що ніяким чином відповідач не завдав моральної шкоди позивачам, оскільки їх права, що виникли в попередньому договорі купівлі продажу квартири від 22.10.2014 були порушенні іншою стороною, що призвело до втрати коштів сплачених ОСОБА_1 за неотриману у власність однокімнатну квартиру у житловому будинку АДРЕСА_2 . Стверджує, що позовні вимоги, не обгрунтовані і не підлягають задоволенню, оскільки позиція позивачів не підтверджується положеннями чинного законодавства та належними доказами.

28.01.2022 на адресу суду від позивачів надійшла відповідь на відзив, в якій зокрема, позивачі наголошують на тому, що викладені у відзиві обставини є неповними та необгрунтованими. Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивачі виходили з того, що протиправна бездіяльність відповідача, триває з 29.08.2019, тобто з моменту звернення інвесторів будинку до адміністративного суду на захист порушених прав, та триває на теперішній час, оскільки судове рішення в адміністративній справі № 640/17011/19, не виконане.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року вирішено перейти з розгляду в порядку спрощеного позовного провадежння з повідомленням сторін в розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

На підставі ухвали суду від 18.08.2022 року, прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в матеріалах справи містяться заяви позивачів про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

22.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СБ ЛТД» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір договору купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О., за реєстровим номером 1910.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору сторони зобов`язуються, в строки встановлені в підпункті 1.4.1 пункту 1.4 розділу 1 Попереднього договору, укласти Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність (продати) окрему квартиру, характеристики якої вказані в підпункті 1.4.2 пункту 1.4 розділу 1 Попереднього договору, яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_3 зобов`язується прийняти у власність (купити) Об`єкт та належним чином сплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 Попереднього договору.

Як вбачається з підпункту 1.4.1 пункту 1.4 розділу 1 Попереднього договору, плановий строк введення в експлуатацію Будинку - I квартал 2015 року.

Матеріали містять платіжний документ про оплату коштів ОСОБА_1 в розмірі 351 108 грн. на виконання умов договору про забезпечення виконання зобов`язань від 22.10.2014, тобто судом встановлено, що позивач виконав своє зобов`язання за попереднім договором, а саме: сплатив узгоджену вартість квартири, решту коштів ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити при укладенні Основного договору.

14.05.2015 між Забудовником та ОСОБА_1 був підписаний акт приймання-передачі квартири, так позивач фактично отримав доступ до квартири.

Судом встановлено, що позивачі з 12.04.2014 перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . У позивачів є спільні діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також, судом встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , ЖК «Понорамне Містечко» не введено в експлуатацію, та доказів зворотнього з боку відповідача суду надано не було.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 р. в справі № 640/17011/19, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку АДРЕСА_2 та житлового комплексу, а саме будинку АДРЕСА_2 . Зобов`язано Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) організувати роботу, пов`язану із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку АДРЕСА_2 та житлового комплексу, а саме будинку АДРЕСА_2 у зв`язку з неспроможністю забудовника продовжувати будівництво, без додаткового залучення коштів фізичних осіб, які вже виконали фінансові зобов`язання перед замовником будівництва та отримали квартири по акту прийому-передачі.

Тобто, у вищезазначені постанові встановлено, що Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) був зобов`язаний в межах наданих йому законами та Конституцією України повноважень здійснювати контроль за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками - ТОВ «СБ ЛТД» та ТОВ «Укрміськбудхолдинг», за будівництвом, прийняттям в експлуатацію цього об`єкта будівництва, організувати роботу, пов`язану із завершенням вказаного будівництва.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі наголошують на тому, що позивачам завдано моральну шкоду у вигляді душевних страждань і приниження людської гідності, у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає в неналежній організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва ЖК "Панорамне Містечко", в якому знаходиться квартира позивачів.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, оцінюючи наведенні відповідачем доводи стосовно виконання Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 р., не вбачає фактичного виконання судового рішення, адже сторона відповідача обмежується лише листуванням з відповідними органами та проводить засідання, наради, в тому числі з інвесторами, які не є ефективними і як наслідок, станом на день ухвалення рішення, будинок по АДРЕСА_1 , в якому знаходиться квартира позивачів, не введений в експлуатацію, тобто на даний час будь-які реальні заходи щодо виконання вказаного судового рішення відповідачем вжиті не були.

У ході розгляду справи, стороною відповідача не надано жодних доказів того, що зазначені дії відповідача призвели до конкретного результату в будівництві або хоча б був визначений конкретний план дій щодо виконання покладених на відповідача судовим рішенням обов`язків, щодо житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 .

У відповідності до положень ст. 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підставі ч.1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Частина 2 цієї статті визначає, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Отже, основними елементами для відшкодування моральної шкоди за ст. 1167 ЦК України є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а за ст. 1173 ЦК України - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3, 4 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові по справі справа № 910/11621/16 від 02 липня 2020 року, відзначає, що за змістом частини четвертої статті 23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, «...3 огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди, насамперед першої та апеляційної інстанцій, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди...».

Європейський Суд з прав людини у рішеннях у справах «Рисовський проти України» № 29979 від 20.10.2011 року, «Антоненков та інші проти України» № 14183/02, від 22.11.2005 року, вказував, що порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Таким чином, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини, навіть, якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння моральної шкоди.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та враховуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 р. в справі № 640/17011/19, яка набрала законної сили, а також те, що на даний час будь-які реальні дії з боку відповідача щодо відновлення встановленого судом порушених прав позивачів вжиті не були, суд вбачає заподіння позивачам моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 , суд враховує те, що об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира придбана ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , а згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто, позивачі мають однакові права та очікування стосовно придбаної квартири, а тому на переконання суду вимога про стягнення моральної шкоди на користь обох позивачів є обгрунтованою.

Суд, оцінюючи розмір заподіянної моральної шкоди, враховує доводи позивачів про неналежний стан комунікацій в будинку, неналежні умови проживання в ньому, відсутність правовстановлюючих документів, що як наслідок перешкоджає розпоряджатися належним майном.

За таких підстав, завдання моральної шкоди бездіяльністю Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), на яке було покладено обов`язок по організації завершення будівництва багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , є обґрунтованою, доведеною, позаяк обставини, що спростовують зазначене, судом не встановлені.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №752/17832/14-ц, вказала про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи всі встановлені судом обставини по справі, суд вважає оцінену позивачами суму моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., окремо для кожного з позивача, завищеною, такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь кожного позивача окремо, моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.

Питання про стягнення судових витрати суд вирішує, відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1174 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про відшкодування моральної (немайнової) шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 15 000, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на користь держави 1 000, 00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін

ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація): м.Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, .

Повний текст судового рішення складено 11.11.2022 р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА