Справа № 756/970/22
Провадження № 2/756/2843/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судових засідань - Тагієва Р.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кучеренко Наталія Петрівна, ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду із позовною заявою до відповідача Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у травні 2021 звернувся до приватного нотаріуса Кучеренко Н.П. для оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, однак при перевірці документів про право власності та обтяження, приватним нотаріусом була отримана інформація, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наявний та чинний запис обтяження №2207585, зареєстрований 21.07.2005 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови №763/5 від 18.07.2005 районного відділу Державної виконавчої служби Оболонського району м. Києва. При цьому, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що у «Відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна» за вказаними параметрами запиту такі відомості відсутні.

Для вирішення питання про зняття арешту з майна позивач звернувся серед іншого до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) . У відповідності листа від 10.08.2021 Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень за пошуком, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). Додатково повідомляється, що наповнення електронного реєстру виконавчих проваджень відбулось з 2008 року.Надати більш детальну інформацію, а також копію постанови №763/5 виданої Районним відділом Державної виконавчої служби Оболонського району м.Києва від 18.07.2005 не має можливості. Перевіркою відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наявний та чинний запис обтяження №2207585, зареєстрований 21.07.2005 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови 763/5 від 18.07.2005 Районного відділу Державної виконавчої служби Оболонського району м.Києва. На підставі наведеного у листі рекомендовано звернутись до суду.

Позивач, посилаючись, що іншим чином не може захистити порушене право власності, щодо обмеження в його використанні, просить суд скасувати арешт.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24.01.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.05.2022 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одинадцяту київську державну нотаріальну контору.

Протокольною ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.06.2022 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, витрати по сплаті судового збору просили стягнути з відповідача.

Представник відповідача - Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується відміткою на судовій повістці. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, пояснень та інші заяви з процесуальних питань до суду не надходили.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлялися.

Положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.09.1995 квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам її сім`ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (в рівних долях).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. з метою вчинення нотаріальної дії.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. при підготовці до вчинення нотаріальної дії отримано інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (який є архівною складовою Державного реєстру речових прав та їх обтяжень), де зазначений арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 2207585 від 21.07.2005), який накладено районним відділом ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві на підставі Постанови №763/5 від 18.07.2005. Об`єкт обтяження: все майно, власник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевикладене, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. до Оболонського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) було направлено лист від 20.05.2021 за №74/01-16 про надання інформації щодо вірності внесення ідентифікаційних даних власника (дата народження, ПІБ, адреса) Оболонським ВДВС м. Києва у 2005 році в записі про вищевказане обтяження.

Згідно із відомостей з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено наявність запису: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2207585; зареєстровано: 21.07.2005 за №2207585, реєстратором Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова, №763/5, від 18.07.2002, Районний відділ ДВС Оболонського району м. Києва; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ..

Відповідно до відповідей Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 22.06.2021 за №К-5317 та від 03.09.2021 за №ПІ-К-11-13/490 (додаткова) на звернення ОСОБА_1 вбачається, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень за пошуком прізвища ім`я та по-батькові - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`ясовано, що на примусовому виконанні у Відділі виконавчі провадження, боржником за яким є ОСОБА_1 не перебувають та не перебували. Встановити виконавче провадження в рамках якого винесено постанову про арешт майна та надати більш детальну інформацію, щодо переліку проведених дій, їх дат та наслідків проведених під час перебування виконавчого документа не виявляється можливим, у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження.

Згідно із листа від 10.08.2021 Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на звернення ОСОБА_1 вбачається, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень за пошуком, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). Додатково повідомляється, що наповнення електронного реєстру виконавчих проваджень відбулось з 2008 року.Надати більш детальну інформацію, а також копію постанови №763/5 виданої Районним відділом Державної виконавчої служби Оболонського району м.Києва від 18.07.2005 не має можливості, оскільки відповідно до пунктів 1,2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Перевіркою відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наявний та чинний запис обтяження №2207585, зареєстрований 21.07.2005 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови 763/5 від 18.07.2005 Районного відділу Державної виконавчої служби Оболонського району м.Києва. У відповідності до п.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт (запис про обтяження) може бути знятий за рішенням суду. На підставі наведеного у листі рекомендовано звернутись до суду.

Положеннями статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13.

Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до частини першої-третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

При цьому, частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30)

Як встановлено судом, арешт на майно, був накладений на підставі постанови Районного відділу ДВС Оболонського району м. Києва №763/5 від 18.07.2005, однак встановити в межах якого виконавчого провадження було накладено арешт постановою не виявляється можливим, матеріалами справи не доведена необхідність у подальшому арешті вказаного нерухомого майна, на даний час у виконавчій службі не перебуває виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на вказане майно. Наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Позивач позбавлений можливості захистити свої права у інший спосіб.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що підстав для існування арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову в частині зняття арешту, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Щодо позовних вимог про вилучення запису про арешт майна внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень».

Пунктами 1,4 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень» передбачено, що інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Зняття арешту за рішенням суду є самостійною підставою для виключення даних відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відтак, вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження за реєстраційним номером 2207585, зареєстрованого 21.07.2005 року не потребує.

За таких обставин, вимоги позивача про виключення відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна задоволенню не підлягають, оскільки припинення обтяження речових прав проводить державний реєстратор за наявності судового рішення про скасування обтяження речових прав.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кучеренко Наталія Петрівна, ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна - підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кучеренко Наталія Петрівна, ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений постановою Районного відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві №763/5 від 18.07.2005, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.07.2005 за реєстраційним номером обтяження: 2207585, об`єкт обтяження: все майно, власник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (юридична адреса: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.08.2022.

Відомості про сторін:

1. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

2. Відповідач: Оболонський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (юридична адреса: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-д, );

3. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кучеренко Наталія Петрівна (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Ольгинська, 6, оф. 7);

4. Третя особа- ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

5. Третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-д).

Суддя М.М. Ткач