Справа № 369/4031/22
Провадження №2-н/369/372/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., перевіривши заяву Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

23 травня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплопостачання.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У випадку пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в порядку, передбаченому пунктом 3 частиною першою статті 161 ЦПК України, тобто шляхом подання до суду заяви про видачу судового наказу, останній може бути виданий, але за умови дотримання встановлених статтями 162, 163, 164 ЦПК України правил підсудності, вимог щодо оформлення заяви, а також відсутності підстав для відмови у його видачі, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, 09.10.2014 року між Державним комунальним підприємством «Луцьктепло» та ОСОБА_1 , укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №3-264. Вказані послуги надавались за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17 правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З матеріалів справи вбачається, що заявник обрав підсудність, за адресою, яка вказана у договорі № 3-264 купівлі продажу (постачання) теплової енергії від 09.10.2014 року, як зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва. Проте, як вбачається із заяви, Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» надавало послуги з постачання теплової енергії саме за місцем знаходження нерухомого майна. Місцем знаходження майна, щодо якого виникла заборгованість є: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Таким чином, встановлено, що справа не належить до територіальної підсудності Києво-Святошинського районного суду Київської області, а належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а саме: Луцького міськрайонного суду Волинської області, за місцем знаходження майна.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо буде встановлено, що заяву подано з порушенням правил підсудності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 30, 160, 162, 163, 165, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплопостачання відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.О. Фінагеєва