Провадження № 2/537/720/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.08.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Савічевій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
До суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2009 року на утримання доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2009 року по справі №2-2309/09 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно. На виконання вказаного рішення був виданий виконавчий лист, який наразі перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби. Позивач вказує, що весь цей час він регулярно сплачував аліменти, дбав про належне утримання доньки. Однак, з часу ухвалення вказаного рішення про стягнення аліментів, його матеріальне та сімейне становище змінилось. З 10 жовтня 2020 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу подружжя має сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки на даний час дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує виключно соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ОСОБА_1 є єдиним, хто утримує та забезпечує їхню сім`ю. Позивач ОСОБА_1 вказує, що вищезазначені обставини свідчать про те, що у зв`язку із народженням дитини у новому шлюбі він зобов`язаний забезпечувати матеріальне становище обох дітей, а відтак сплата аліментів у встановленому судом розмірі є для нього фінансово тяжкою та ставить обох дітей у нерівне становище. Також позивач наголошує, що він є особою з інвалідністю ІІ групи з 2015 року, причина інвалідності травма пов`язана із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим останній несе додаткові витрати на своє лікування. За вказаних обставин позивач вважає, що зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/8 частки доходу поставить обох дітей у рівні між собою умови. У зв`язку із вищевикладеним, позивач і звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 березня 2022 року провадження у справі було відкрито.
14 червня 2022 року до суду звернулася представник позивача ОСОБА_1 адвокат Альошкіна О.І. із заявою про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просила суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2009 року на утримання доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Заява обґрунтована тим, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів стан здоров`я позивача значно погіршився, у зв`язку з чим він систематично проходить лікування та несе додаткові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його представник адвокат Альошкіна О.І. надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без участі сторони позивача та зазначила, що заяву про зменшення позовних вимог просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, при цьому враховуючи, що відповідач належним чином повідомлялась про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив наступне.
З рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2009 року по справі №2-2309/09 р., вбачається, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зазначеним вище рішенням шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, визначено місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 та з стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положення частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України.
Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів посилається на те, що на сьогоднішній день стан його здоров`я значно погіршився, а тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному в рішенні суду. Зокрема з 2015 року він є особою з інвалідністю другої групи, систематично проходить дорого вартісне лікування, що підтверджується наданими ним медичними висновками.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 2015 року встановлено другу групу інвалідності, яку він, відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 05 вересня 2011 року №561, підтверджує через певний проміжок часу.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №110470, ОСОБА_1 визначено другу групу інвалідності з 11 жовтня 2021 року, причина інвалідності: травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. Інвалідність встановлена 01 листопада 2024 року.
З наданої суду копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 19 жовтня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.
На підтвердження погіршення здоров`я ОСОБА_1 стороною позивача надано до суду: довідку визначення ступеня втрати професійної непрацездатності серії БМ-1 №000974, відповідно до якої ОСОБА_1 має втрату професійної працездатності у вигляді 20%, травми пов`язані виконанням обов`язків військової служби, інвалідність встановлена з 2015 року; виписки із медичних карт стаціонарного хворого, згідно яких позивач потребує систематичного медикаментозного дорого вартісного лікування; індивідуальні програми реабілітації інваліда, в яких визначено реабілітаційні заходи та їх реалізація, що в свою чергу вимагає значних фінансових витрат.
Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно роз`яснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.
Враховуючи зміст статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, що також визначено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13.
Аналізуючи надані стороною позивача докази, суд вважає встановленим та доведеним факт погіршення стану здоров`я позивача у порівнянні зі станом його здоров`я на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, часткову зміну матеріального та сімейного стану, пов`язаного із народженням другої дитини, та перебуванні останньої на утриманні позивача, та приймаючи до уваги факт відсутності заперечень проти позову зі сторони відповідача, суд, із урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, її віку та потреб, приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів з 1/4 до 1/6 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлено у статті 182 Сімейного кодексу України, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 7, 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів задовольнити.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Автозаводького районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2009 року по справі №2-2309/09 р..
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Д.О. Зоріна