Справа №705/3459/21
2/705/814/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 липня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузуб А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що йому, ОСОБА_1 , на підставі Договору дарування квартири від 23.01.2020, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Очеретяною В.В., на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . На даний момент у квартирі фактично проживають він та його мати ОСОБА_3 . Однак з 10.10.2003 у квартирі зареєстрований минулий власник квартири- ОСОБА_2 , який є батьком позивача. У листопаді 2019 року відповідач зібрав свої особисті речі і виїхав до іншого міста. Наразі місце фактичного проживання відповідача позивачу не відоме. Таким чином, із січня 2020 відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі вже понад один рік, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, при цьому будь-яких перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинить. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23.10.2020 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було офіційно розірвано. Факт реєстрації відповідача порушує права власника вільно розпоряджатися та користуватися майном, а саме оформити субсидію та продати належне йому майно. Тому позивач змушений звернутися до суду із позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Оверковський К.В. у судове засідання не з`явилися, адвокат подав до суду заяву, в якій просив справу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розглядати у його відсутність та відсутність позивача. Вказав, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду. Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Проте вказані документи були повернуті оператором поштового зв`язку до суду з відміткою від 02.12.2021 про те, що за вказаною адресою адресат відсутній.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином отримав повідомлення суду про дату судового засідання та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав, від нього не надходило заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності.

За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до договору про дарування квартири від 23.01.2020 ОСОБА_2 безоплатно передав у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняв квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2020 ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 23.01.2020 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.10.2020 було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6-ти місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сім`ї права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст. 167 ЖК України) наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім`ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11-13, 82, 258, 259, 263-265, 268, 272, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О.І.Єщенко