Справа №198/181/22
Провадження №2/0198/100/22
26 жовтня 2022 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в смт Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач АТ «ОЩАДБАНК», в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «ОЩАДБАНК» - звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості, в якій зазначає, що на підставі підписаної заяви про приєднання № 723637011 від 05.04.2019 відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Підписанням зазначеної вище заяви відповідачка погодилась на одержання кредиту та погодилась з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредит у встановленому договором розмірі.
В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 17.01.2022 має перед Банком заборгованість у розмірі 23 040,93 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 20 348,59 грн., відсотки за користування кредитом 2 612,56 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2,43 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 42,36 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом 13,75 грн., сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 0,23 грн., сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених відсотків 21,01 грн.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь АТ «ОЩАДБАНК» заборгованість у розмірі 23 040,93 грн. за кредитним договором № 723637011 від 05.04.2019 та судові витрати в сумі 2 481,00 грн.
06.07.2022 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності.
Останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки є адреса: АДРЕСА_1 , що знаходиться на тимчасово окупованій території, тому суд не мав можливості перевірити зареєстроване місце проживання відповідачки.
Згідно з частиною 10 статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Окрім того, за інформацією, наданою Міністерством соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, судом направлено за адресою фактичного місця проживання відповідачки копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позову, а також в подальшому судові повістки.
Оскільки ОСОБА_1 в жодне судове засідання не з`явилась, на виконання вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подавала, зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 05.04.2019 ОСОБА_1 заповнила та підписала заяву про приєднання № 723637011 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Підписавши вказану заяву, відповідачка погодилася, що ця заява разом з Умовами розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупної вартості кредиту, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 35-36).
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу положень ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Викладеними нормами права встановлено обов`язкову письмову форму та істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредиту та відсотків за користування кредитом, прядок погашення кредитної заборгованості, які узгоджуються між сторонами при укладенні правочину шляхом підписання його примірників.
За твердженням позивача та згідно з наданим ним розрахунком заборгованості відповідачка у зв`язку з неналежним виконанням договору від 05.04.2019 станом на 17.01.2022 має перед Банком заборгованість у розмірі 23 040,93 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 20 348,59 грн., відсотки за користування кредитом 2 612,56 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2,43 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 42,36 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом 13,75 грн., сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 0,23 грн., сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених відсотків 21,01 грн.
Для перевірки наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки за кредитним договором суд на підставі наданих АТ «ОЩАДБАНК» доказів має встановити перш за все узгоджений між сторонами порядок погашення кредитної заборгованості та нарахування відсотків.
Разом з тим, дослідивши заяву № 723637011 від 05.04.2019, суд встановив, що остання не містить ні розміру відсотків за користування кредитними коштами, ні строку та порядку погашення кредитної заборгованості.
В свою чергу, позивач на підтвердження позовних вимог до позову додав документ під назвою «Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», в якому наявні умови кредитування для декількох видів кредитних ліній (а.с. 22-34).
Між тим, ані в позовній заяві, ані в доданих до неї документах не зазначено, яким саме видом кредитної лінії користувалась відповідачка та які умови кредитування застосовував банк під час нарахування спірної кредитної заборгованості, в той час як Паспорт споживчого кредиту, Таблицю сукупної вартості кредиту та Тарифи позивач взагалі суду не представив.
У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази узгодження між сторонами строку повернення кредиту, розміру щомісячних обов`язкових платежів та пені, суд позбавлений можливості в повній мірі встановити яким чином ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання за договором від 05.04.2019 й перевірити розрахунок позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, інфляційних втрат через несвоєчасне погашення кредиту.
При цьому, з розрахунку заборгованості та виписки за договором також неможливо встановити, які умови кредитування узгоджені між сторонами.
До того ж, Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не підписаний відповідачкою, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи заяву про приєднання № 723637011 та що вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати відсотків у зазначеному в цьому документі розмірі і порядку.
Крім того, статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).
Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання(ст. 549 ЦК України).
За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі статтями 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
У зв`язку з цим, виходячи з принципу змагальності, сторона не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу).
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови користування кредитом, наданий банком Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
В даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою як споживачем банківських послуг.
Згідно з пунктами 9, 10, 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення договору) споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
За положеннями ст. 9 вказаного Закону до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, визначену в частині 3 цієї статті, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, оскільки Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «ОЩАДБАНК» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом 2 612,56 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 2,43 грн., 3 відсотків річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 42,36 грн., 3 відсотків річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 13,75 грн., суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 0,23 грн., суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених відсотків 21,01 грн.,суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами, тому відмовляє у їх задоволенні.
Водночас суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами договір від 05.04.2019 у вигляді заяви № 723637011, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).
Однак, у тому випадку, коли фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позикодавцю не повернуті, з урахуванням вимог частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Викладені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у Постанові від 03.07.2019, у цивільній справі № 342/180/17.
Таким чином, суд стягує з відповідачки заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 20 348,59 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2 481,00 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідача інших судових витрат позивачем не заявлено.
Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 20 348,59 грн., що складає 88,31 % від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд стягує з відповідача на користь АТ «ОЩАДБАНК» судовий збір у сумі 2 190,97 грн.
Керуючись ст. ст. 207, 256, 267, 626-628, 634, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено та підписано 26.10.2022.

Суддя І. О. Гайдар