ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6808/22 Справа № 175/3514/19 Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецької О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Представник позивача, адвокат Хранюк Артем Романович звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборону на вчинення будь-яким особам, в тому числі органам Державного земельного кадастру, нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні дії, здійснювати розформування чи об`єднання земельних ділянок, будь яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, оренду, іпотеку майнових прав, розформування чи об`єднання наступних земельних ділянок:

-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,94 га у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. Реєстраційний номер нерухомого майна: 232, кадастровий номер: :05:00160981;

-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.94 га у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. Реєстраційний номер нерухомого майна: 32, кадастровий номер: :05:00160980.

Накласти заборону на вчинення будь-яким особам, втому числі нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні і нотаріальні дії, здійснювати будь які реєстраційні та нотаріальні дії з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав, посвідчення договорів купівлі-продажу, дарування щодо наступного майна:

-квартири загальною площею 45.2 кв.м у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер нерухомого майна: 01:

-довгострокової автостоянки загальною площею (кв.м): 5,2. площа земельної ділянки (кв.м) 1205 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна вартість 70 000 грн., реєстраційний номер майна: 21072135.

-транспортного засобу марки «PORSCHE CAYENNE S» 2008 року випуску, об`єм двигуна 4806 см. куб., зареєстрованого за ОСОБА_4 25.12.2012 p.;

-транспортного засобу марки «ПГМФ 8902» 2011 р. випуску, зареєстрованого за ОСОБА_4 ;

-транспортного засобу марки «ГАЗ 33076» 1993 року випуску, об`єм двигуна 4250 см.куб., зареєстрованого за ОСОБА_4 20.07.21002 р.

Обґрунтовує необхідність забезпечити зазначений позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_4 помер. Факт реєстрації його смерті підтверджується листом-відповіддю на адвокатський запит від 16.04.2020 р. № 864/20.15-14 Амур-Нижньодніпровського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Померлий відповідач як спадкодавець має спадкоємців, зокрема дружину ОСОБА_5 та дітей інформація про яких відсутня. В разі успадкування зазначеного майна боржника, спадкоємці можуть розпорядитись ним на свій розсуд. В разі неприйняття спадкоємцями спадщини і визнання її відумерлою, ним розпорядиться новий власник. У обох випадках, існує реальна загроза відчуження майна боржника особами які його успадкують або отримають право на розпорядження цим майном.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року заяву представника позивача адвоката Хранюка Артема Романовича про забезпечення позову задоволено.

Накладено заборону на вчинення будь-яким особам, в тому числі органам Державного земельного кадастру, нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні дії, здійснювати розформування чи об`єднання земельних ділянок, будь яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, оренду, іпотеку майнових прав, розформування чи об`єднання наступних земельних ділянок:

-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,94 га у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. Реєстраційний номер нерухомого майна: 232, кадастровий номер: :05:00160981;

-земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.94 га у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. Реєстраційний номер нерухомого майна: 32, кадастровий номер: :05:00160980.

Накладено заборону на вчинення будь-яким особам, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні і нотаріальні дії, здійснювати будь-які реєстраційні та нотаріальні дії з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав, посвідчення договорів купівлі-продажу, дарування щодо наступного майна:

-квартири загальною площею 45.2 кв.м у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер нерухомого майна: 01:

-довгострокової автостоянки загальною площею (кв.м): 5,2. площа земельної ділянки (кв.м) 1205 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна вартість 70 000 грн., реєстраційний номер майна: 21072135.

-транспортного засобу марки «PORSCHE CAYENNE S» 2008 року випуску, об`єм двигуна 4806 см. куб., зареєстрованого за ОСОБА_4 25.12.2012 p.;

-транспортного засобу марки «ПГМФ 8902» 2011 р. випуску, зареєстрованого за ОСОБА_4 ;

-транспортного засобу марки «ГАЗ 33076» 1993 року випуску, об`єм двигуна 4250 см.куб., зареєстрованого за ОСОБА_4 20.07.21002 р.

Із апеляційною скаргою на вказану вище ухвалу звернувся ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вищезазначені заходи забезпечення позову вжиті судом безпідставно, без належного обґрунтування необхідності застосування обмеження щодо майна, яке не належить відповідачу по справі. Також апелянт зазначає, що позивач не навів достатнього обґрунтування забезпечення позову з підтвердження доказами фактичних обставини, а саме наявність права власності у відповідача на нерухоме майно, а саме з яким пов`язується вжиття заходів забезпечення позову, а саме довгострокової автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення заборони на вчинення реєстраційних змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно визначеного нерухомого майна.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати зміст позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, оскільки вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, також і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна -довгострокової автостоянки, реєстраційний номер 21072135

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпокет, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10 серпня 2022 року довгострокова автостоянка з 05 квітня 2018 року на праві власності зареєстрована за апелянтом та до цього часу не відчуджене іншій особі, тобто перебуває у власності ОСОБА_1 .

Апелянт не є стороною у справі, та до нього не заявлено позовних вимог, а тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, щодо обтяження нерухомого майна, а саме довгострокової автостоянки, розташованої у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 21072135. яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року - скасувати в частині накладення заборони на вчинення будь-яким особам, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні і нотаріальні дії, здійснювати будь-які реєстраційні та нотаріальні дії з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав, посвідчення договорів купівлі-продажу, дарування щодо наступного майна:

- довгострокової автостоянки загальною площею (кв.м): 5,2. площа земельної ділянки (кв.м) 1205 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна вартість 70 000 грн., реєстраційний номер майна: 21072135.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида