ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року м. Чернівці

справа № 725/6193/21

провадження 22-ц/822/664/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 23 червня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позов обгрунтовано наступним. Позивачі є співвласниками квартирі АДРЕСА_1 . На їхньому поверсі також розташована квартира АДРЕСА_2 , яка належить відповідачці ОСОБА_1 .

У грудні 2020 року відповідачкою розпочато реконструкцію квартири АДРЕСА_2 , у тому числі її розширення за рахунок горища, яке знаходиться над вказаною квартирою, без дотримання встановленого законом порядку щодо проведення перепланування та переобладнання жилих приміщень у багатоквартирних будинках, зокрема, у частині отримання дозволу компетентного державного органу та згоди співвласників житлового будинку, що є порушенням ст.ст. 368, 369, 382, 383 ЦК України та ст. 152 ЖК України.

Численні звернення до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, відділу охорони культурної спадщини міської ради, поліції та прокуратури наразі результатів не дали. Роботи по переплануванню квартири відповідачем не зупинені, горище у попередній стан не приведено.

Стверджували, що вчинення відповідачкою таких дій по реконструюванні своєї квартири за рахунок частини горища спільного користування, без будь-якої домовленості та без згоди усіх співвласників, без проектної документації на початок будівельних робіт є грубим порушенням прав позивачів та інших мешканців як співвласників даної будівлі, що призвело до позбавлення можливості співвласникам користуватись приміщенням спільної сумісної власності багатоквартирного будинку (частиною горища) для власних потреб. Крім того зазначили, що перепланування та порушення конструкції даху проведені без дозволу на виконання таких робіт, отримання якого повинно відбуватись у порядку, встановленому для об`єктів СС3 класу та без згоди відділу охорони культурної спадщини.

Таким чином, відповідачка всупереч закону, нехтуючи інтересами інших співвласників будинку з повним безвідповідальним ставленням до безпеки людей, без згоди інших мешканців, самовільно захопила та утримує спільну сумісну власність - територію горища будинку, провела там перебудову та активно проводить ремонтні роботи.

Позивачі просили усунути їм перешкоди у користуванні приміщенням спільної сумісної власності (горищем) багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати самочинну збудовану перегородку на горищі будинку, демонтувати металеві сходи між горищем та квартирою АДРЕСА_4 та повернути дах на горищі та перекриття між горищем та квартирою АДРЕСА_2 у попередній стан.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 23 червня 2022 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користуванні приміщенням спільної сумісної власності (горищем) багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 .

Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати самочинно збудовану перегородку на горищі будинку АДРЕСА_3 , демонтувати металеві сходи між горищем та квартирою АДРЕСА_4 та повернути дах на горищі та перекриття між горищем та квартирою АДРЕСА_2 у попередній стан.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1816 грн. 00 коп. по 908 грн. 00 коп. на користь кожного, судовий збір сплачений при поданні заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. 00 коп. по 227 грн. 00 коп. на користь кожного та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. по 3500 грн. 00 коп. на користь кожного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 23.06.2022 року за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачка не отримала згоди від всіх співвласників будинку для переобладнання і перепланування допоміжного приміщення (горища), що є підставою для зобов`язання її демонтувати самочинно збудовану перегородку на горищі, демонтувати металеві сходи та повернути дах на горищі та перекриття між горищем та квартирою АДРЕСА_2 у попередній стан. Суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Суд посилається на листи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, якими встановлено те, що дійсно здійснюються будівельні роботи з її розширення за рахунок горища, а саме демонтовано частину перекриття, змонтовано металеві сходи, змінено планувальні рішення першого поверху та на рішенням Чернівецької міської ради №251/11 від 28.10.2021 року, яким управлінню охорони культурної спадщини міської ради доручено підготувати проект розпорядження міського голови щодо створення комісії за фактом самочинної реконструкції квартири АДРЕСА_4 та порушенням вимог законодавства про охорону культурної спадщини. Однак, у даній справі відсутні докази притягнення відповідачки до відповідальності. Отже, як на момент пред`явлення позову так і на момент прийняття рішення були відсутні належні, допустимі та достатні у своїй сукупності докази самочинного переобладнання відповідачкою горища.

Водночас, без належного з`ясування залишились обставини щодо надання нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , в якій останні не заперечують та дають згоду на реконструкцію, з влаштуванням мансардних приміщень в об`ємі горища, квартири АДРЕСА_4 . Так, при розгляді справи відповідачу стало відомо про відкликання даної заяви, проте звертаю увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання відповідачкою вказаної заяви про відкликання раніше наданої згоди на реконструкцію.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивачі просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 03.05.1993 року та технічним паспортом на квартиру.

Як вбачається з Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 .

Згідно Акту ТОВ «Єврокомунбуд», при обстеженні горища будинку АДРЕСА_3 на предмет відсутності подачі електроенергії до квартир даного будинку було встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 проводяться роботи капітального характеру (встановлення бетонної підлоги) по переплануванню зазначеної квартири з добудовою за рахунок горища. При проведені робіт пошкоджено електричний кабель розподільчої щитової в результаті чого припинено електропостачання до низки квартир. Влаштовано перегородку на горищі квартири АДРЕСА_2 , доступу до електромережі немає, що також підтверджується відповідними фото.

Відповідно до листів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_1 , здійснюються будівельні роботи з її розширення за рахунок горища, а саме демонтовано частину перекриття, змонтовано металеві сходи, змінено планувальні рішення першого поверху. Інформація щодо документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою відсутня. Вказані роботи здійснювались самовільно, без набуття права на виконання будівельних робіт. Чим порушено вимоги п. 3 ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та з порушенням законодавства про охорону культурної спадщини.

Згідно Акту ТОВ «Єврокомунбуд» від 28.09.2021 року затвердженого директором, при обстеженні горища будинку АДРЕСА_3 було встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 проводяться заміна вікон без дозволу, на зауваження робітники не реагували, ніяких документів та доступу до квартири не надали ні працівникам ТОВ «Єврокомунбуд» ні працівникам поліції. Зі слів робочих ініціатором даних робіт є власниця квартири.

Рішенням Чернівецької міської ради №251/11 від 28.10.2021 року управлінню охорони культурної спадщини міської ради доручено підготувати проект розпорядження міського голови щодо створення комісії за фактом самочинної реконструкції квартири АДРЕСА_4 та порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини.

Згідно нотаріальної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.10.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом ЧМНО Макеєвою Н.В., зареєстрованою в реєстрі за №7669, №7670, останні не заперечувала та надали згоду ОСОБА_1 на реконструкцію з влаштування мансардних приміщень в об`ємі горища, квартири АДРЕСА_4 з виготовленням(погодженням) всіх дозвільних документів.

Згідно нотаріальної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.05.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом ЧМНО Романюк Г.В., зареєстрованою в реєстрі за №459,№460, останні відкликали надану ними заяву про згоду на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 власником якої є ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до положень ст. ст. 367, 368 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що права та інтереси позивачів були порушені відповідачем і вказані порушенні права та інтереси підлягають захисту судом згідно вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апелянта про відсутність належних та допустимих доказів самочинного переобладнання відповідачкою горища є безпідставними та спростовуються встановленими судом обставинами.

Відповідно до листів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_1 , здійснюються будівельні роботи з її розширення за рахунок горища, а саме демонтовано частину перекриття, змонтовано металеві сходи, змінено планувальні рішення першого поверху. Інформація щодо документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою відсутня. Вказані роботи здійснювались самовільно, без набуття права на виконання будівельних робіт. Чим порушено вимоги п. 3 ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та з порушенням законодавства про охорону культурної спадщини.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, регулюють Закони України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; частка співвласника частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно ч.6 цього Закону співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; інші права, визначені законом. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 10 ЖК УРСР визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Порядок здійснення переобладнання та перепланування жилого приміщення визначено у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Пунктом 3.2.1 Правил установлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно - вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. Горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається (пункти 3.2.5, 3.2.7 Правил).

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що співвласники горища - власники квартир у багатоквартирному будинку, зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, у якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення. Допоміжні приміщення, а саме горище, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, не підлягає приватизації та не може бути поділене і виділене власнику квартири в багатоквартирному житловому будинку без втрати його функціонального призначення.

У пункті 1.3 Рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 зазначено, що питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що будь-які переобладнання або перепланування допоміжних приміщень у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. Право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників. Для проведення власником приватного житлового фонду переобладнання і перепланування житлових приміщень, зокрема тих, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний дозвіл власника будинку (квартири). На підставі дозволу співвласників на проведення переобладнання і перепланування житлових приміщень власник звертається до виконавчого комітету місцевої ради. За відсутності нотаріально завіреної копії згоди співвласників приміщення загального користування, а саме горища над квартирою, містобудівні умови та обмеження є такими, що видані з порушенням установленого законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно нотаріальної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.10.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом ЧМНО Макеєвою Н.В., останні не заперечувала та надали згоду ОСОБА_1 на реконструкцію з влаштування мансардних приміщень в об`ємі горища, квартири АДРЕСА_4 з виготовленням(погодженням) всіх дозвільних документів.

Однак, згідно нотаріальної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.05.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом ЧМНО Романюк Г.В., вони відкликали надану ними заяву про згоду на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 власником якої є ОСОБА_1 .

Крім того жодних погоджень інших власників будинку матеріали справи не містять.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку, що фактично було зроблено відповідачами.

Право спільної сумісної власності не передбачає визначення часток співвласників у праві спільної власності, на відміну від права спільної часткової власності, учасник якої наділений правом вимагати виділення йому в натурі частини майна у володіння та користування (частини друга четверта статті 358 ЦК України), а також самостійно розпоряджатися своєю часткою (стаття 361 ЦК України).

Про те співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, не тільки володіють та користуються, але й розпоряджаються таким майном за спільною згодою.

У статті 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що перепланування приміщення спільної сумісної власності може бути здійснено з дотримання встановленого законом порядку, у тому числі за згодою осіб, які таким приміщенням володіють.

Зазначене спростовує доводи апелянта, що права позивачів не порушені.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не отримала згоди всіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 для переобладнання і перепланування допоміжного приміщення (горища) вказаного багатоквартирного будинку. А також не отримувала жодних дозволів на виконання робіт по переобладнанню та переплануванню (горища) багатоквартирного житлового будинку.

Крім того встановлено, що будинок АДРЕСА_3 знаходиться в межах комплексної охоронної зони Центрального історичного ареалу м. Чернівців, а також в межах буферної (охоронної) зони пам`ятки культурної спадщини, занесеної до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. На території цієї зони повністю зберігаються пам`ятки та об`єкти культурної спадщини, забезпечується охорона традиційного характеру середовища, тобто ландшафту, історично сформованих розпланування, парцеляції, забудови, цінних елементів історичного благоустрою, закріплюється та відтворюється значення пам`яток в архітектурно-просторовій організації історичного середовища, забезпечуються сприятливі умови огляду пам`яток та історичного ареалу в цілому. Згідно з історико-архітектурним опорним планом м. Чернівців будинок АДРЕСА_3 є пам`яткою історії місцевого значення будинок, в якому жив український художник ОСОБА_11 (1865-1937рр.) та відомий український філолог ОСОБА_12 (1885-1959рр.); 1949-1959рр. взятий на державний облік рішенням Чернівецького облвиконкому від 17.10.1980р. №431.

Відповідачка охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини не укладала. Отже, за наслідками здійснення візуального спостереження за станом збереження пам`ятки, проведеного Управлінням охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради, встановлено, що власником квартири АДРЕСА_4 здійснюються роботи по реконструкції квартири з порушенням законодавства про охорону культурної спадщини. Відповідачем самочинно, з порушенням законодавства у сфері охорони культурної спадщини та без згоди співвласників будинку проведено будівельні роботи на об`єкті культурної спадщини.

Доводи апелянта зазначено не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 23 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 1 листопада 2022 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: А.І. Владичан

І.М. Литвинюк