Справа № 544/1014/20
пров. № 2/544/2/2022
УХВАЛА

іменем України

02 серпня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

прокурора Сокол О.О.,

представника позивача Заплаткіної О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин по вул. Соборна,41, цивільну справу за позовом першого заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України та Державного підприємства "Гадяцьке лісове господарство" до ОСОБА_1 , Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

у с т а н о в и в:

У серпні 2020 року перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовані тим, що передача у власність ОСОБА_2 , яка в подальшому подарувала ОСОБА_1 , спірної земельної ділянки, відбулася з порушенням вимог законодавства, оскільки ця земельна ділянка в силу положень статей 19, 57, 84 ЗК України та статті 5 ЛК України відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Враховуючи викладене, позивач просив: визнати недійсним розпорядження голови Пирятинської РДА від 09 січня 2008 року № 6 в частині передання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0397 га для ведення особистого селянського господарства, за межами м. Пирятина в адміністративних межах Пирятинської міської ради Полтавської області; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №361570, виданий на ім`я ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір дарування віж 11.2008 в частині дарування ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки;визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 171004, виданий на ім`я ОСОБА_1 ; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДП «Пирятинське лісове господарство» земельну ділянку з кадастровим номером :00:042:0004, площею 0,0397 га, яка знаходиться в адміністративних межах в адміністративних межах Пирятинської міської ради Полтавської області.

Прокурор зазначає, що після виявлення в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000199 від 02.11.2018 порушень законодавства при передачі земель лісового фонду у приватну власність, на адресу Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та ДП «Пирятинське лісове господарство» скеровано лист за №33/4-1703-вих-20 від 13.02.2020 з проханням вжити заходів щодо їх усунення, в тому числі звернення з відповідними позовами. Водночас, відповідно до відповіді №120 від 16.03.2020 ДП «Пирятинське лісове господарство» та відповіді Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів №04-32/237 від 04.03.2020 вказані органи не вжили заходів щодо захисту власних інтересів та інтересів держави в цілому. Вказана бездіяльність уповноважених органів призводить до незаконного перебування у приватній власності упродовж 11 років земель лісового фонду, неможливості вжиття заходів до їх охорони та збереження, що у свою чергу може призвести до знищення лісонасаджень фактичним власником, розорення земель лісового фонду та інших негативних наслідків. У зв`язку з цим позов пред`явлено прокурором в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів та ДП «Пирятинське лісове господарство», оскільки вибуття всупереч встановленого законом порядку з державної власності земельної ділянки лісогосподарського призначення істотно суперечить інтересам держави, а органи, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, заходи для захисту інтересів держави не вживають протягом тривалого часу, що обумовлює необхідність звернення з даним позовом прокурора.

Ухвалою суду від 27.05.2022 замінено неналежного відповідача Пирятинську районну державну адміністрацію Полтавської області, на належного - Лубенську районну державну адміністрацію Полтавської області та неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міжрайонне управління у Гребінківському та Пирятинському районах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, на належну Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Ухвалою суду від 02.08.2022 також замінено позивача ДП «Пирятинське лісове господарство», яке припинило свою діяльність, правонаступником - Державне підприємство " Гадяцьке лісове господарство".

Прокурором заявлено вимогу про витребування земельної ділянки із володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДП «Пирятинське лісове господарство».

У випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (подібні висновки виловлено Великою Палатою Верховного Суду у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, пункті 26 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

У судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18).

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Беручи до уваги викладене, заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Подібний висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду 6 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У вказаній справі Лубенська місцева прокуратура Полтавської області, звернувшись до суду з позовом в інтересах держави в особі ДП «Пирятинське лісове господарство», фактично здійснює представництво інтересів державного підприємства, а не інтересів держави, що суперечить положенням чинного законодавства.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/1 б-ц (провадження № 14-2цс21) Верховний Суд зазначив, що «зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до ЗК України... зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Судами в цій справі встановлено, що відсутні докази на підтвердження того, що Київське обласне управління лісового та мисливського господарства надавало згоду на переведення цієї земельної ділянки з лісових земель на землі для будівництва жилих будинків та ведення особистого селянського господарства».

Отже до компетенції Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства, в чиїх інтересах також заявлено позов, відноситься лише погодження зміни цільового призначення земельних лісових ділянок.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 372/2969/18 (провадження № 61-20118св19), постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року в справі № 549/204/20 (провадження № 61-1353св21).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що указаний позов поданий прокурором в інтересах ДП «Пирятинське лісове господарство» всупереч вимогам законодавства, позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 56, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов першого заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України та Державного підприємства " Гадяцьке лісове господарство" до ОСОБА_1 , Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча суддя:

О.О. Сайко