Провадження № 2/521/2050/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Філімончук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала, що 24 червня 2021 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказала, що їх син ОСОБА_3 є хворобливою дитиною. Діагноз: моторно-сенсорна алалія, синдром судинної дистензії, затримка речового та розумового розвитку. Через фізичні вади потребує спеціального взуття, а також проходження періодичного фізичного та психологічного лікування та реабілітації.

Також, позивач вказала, що відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровою людиною, працює моряком більше 10-ти років, має можливість та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина.

Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

У відкрите судове засідання позивач не з`явилась, до суду її представник надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі (а. с. 153).

Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, до суду його представник надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача (а. с. 146).

Крім того, до суду представником відповідача було подано відзив на позов (а. с. 26) та пояснення по справі (а. с. 86 90).

У своєму відзиві на позов сторона відповідача вказала, що викладені у позовній заяві доводи позивачки важкої хвороби сина не відповідають дійсності, оскільки дитина відвідує загальноосвітню школу та не має важкого діагнозу зі значними змінами, позивач вказує на висновок лікаря за 2021 рік, але понесених додаткових витрат на лікування не надає.

Відповідач вказує, що він ніколи не відмовлявся від фінансової допомоги на утримання та лікування сина ОСОБА_3 . Завжди, як був у місті він із сином спілкувався та бачився. При зустрічах із сином завжди надавав матеріальну допомогу купував одежу, взуття, відводив на підготовку до школи, а також щомісячно за власної ініціативи надавав в різних сумах фінансову допомогу.

Також, як вказав відповідач, з серпня 2019 року по день подачі відзиву за власного ініціативою ОСОБА_2 виплачено аліментів на загальну суму 31000,00 грн.

Крім того, відповідач визнав те, що він дійсно працює моряком, але звичайним матросом, а не на посаді офіцерського складу і заробітна плата в нього не велика тим паче, що заробітну плату він отримує лише пів року поки знаходився в рейсі та стягнення 8000 грн. щомісячно аліментів ставить його в важке матеріальне становище і він не має змоги сплачувати таку велику суму позивачці.

Як вказує відповідач, 21.12.2019 року він уклав шлюб, від якого має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину, яка на даний момент не має роботи, оскільки доглядає доньку.

Окрім того, у своїх поясненнях (а. с. 86 90) представник відповідача вказав, що вказані у позові обставини щодо хвороби дитини є по суті підставою для стягнення додаткових витрат, а тому не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Також, як вказав представник відповідача, від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 2020 року дружиною відповідача перераховувалися кошти, на загальну суму 25700,00 грн., що свідчить про те, що відповідачем здійснювались всі заходи щодо утримання дитини.

Крім того, представник відповідача вказав, що викладені у відзиві попереднім представником відповідача обставини щодо працевлаштування ОСОБА_2 моряком не відповідає дійсності, останній з минулого року (2021) не працює моряком, причину того представник не назвав. Що стосується паспорта моряка, який в нього просила витребувати позивачка, то останній повідомив, що в нього його немає.

Представник відповідача стверджує, що з виписок з карткового рахунку відповідача вбачається, що відповідач останнім разом дохід отримував в 2020 році, коли дійсно працював моряком, а в 2021 році та 2022 році будь-якого доходу немає.

Також, у поясненнях представник відповідача стверджує, що дружина ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини (справа № 521/7952/22), тобто з відповідача будуть стягнені аліменти на двох дітей.

Окрім того, представник відповідача вказує, що відповідач несе витрати по утриманню житлової квартири по сплаті комунальних послуг.

Враховуючи викладене, сторона відповідача у відзиві на позов та з урахуванням пояснень, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 3000,00 грн., починаючи стягнення з червня 2022 року, щомісячно, й до повноліття дитини, а також стягнути з позивачки судові витрати пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , від 24.09.2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 . В графі «батько» зазначено « ОСОБА_5 », в графі «мати» зазначено « ОСОБА_1 » (а. с. 6).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 24.06.2021 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 8935 від 24.09.2013 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у графі батько вказавши « ОСОБА_6 », замість « ОСОБА_7 » (а. с. 7 8).

Судове рішення набрало законної сили, до суду апеляційної інстанції не оскаржувалось.

Крім того, факт батьківства відповідач не оспорює та не спростовує.

Дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що ОСОБА_2 не оспорюється.

Крім того, судом встановлено, що відповідач визнає частково позовні вимоги та просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 3000,00 грн., починаючи стягнення з червня 2022 року, щомісячно, й до повноліття дитини.

Ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.06.2022 року (а. с. 121 122; а. с. 123 124) було задоволено клопотання позивачки, про витребування доказів:

- у Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26) про перетин кордону України громадянином України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за останні три роки (2019-2022 роки);

- від Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д; МФО: 305299, ) рух коштів на картковому рахунку (рахунку) відкритому на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

- від Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; МФО: 351005; ) рух коштів на картковому рахунку (рахунку) відкритому на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

- від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, Лєскова, 9; МФО: 300335; ЄДРПОУ: 1430535) рух коштів на картковому рахунку (рахунку) відкритому на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суд враховує ту обставину, що представником відповідача у відзиві на позов, поданому до суду 07.04.2022 року, визнано факт того, що ОСОБА_2 є моряком (а. с. 26), але в поясненнях, поданих іншим представником відповідача це було частково спростовано і уточнено, що ОСОБА_2 працював моряком до 2020 року, а в 2021 та 2022 роках не працював, що підтверджується наданим картковим рахунком відповідача.

Отже, відповідачем визнається факт його працевлаштування моряком до 2020 року включно.

Однак, згідно до інформації, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, станом на 04.08.2022 року, ОСОБА_2 здійснював перетинання державного кордону: 11.10.2019 року в`їзд, 09.02.2020 року виїзд, 28.10.2020 року в`їзд, 03.04.2021 року виїзд, 23.10.2021 року в`їзд, 03.02.2022 року виїзд (а. с. 129).

Отже, як вбачається з наведеного вище, з квітня 2021 року по жовтень 2021 року відповідач знову покинув територію України. Також, такий виїзд було здійснено у лютому 2022 році.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне зазначити, що працевлаштування моряком передбачає регулярні виїзди за кордон. Такі виїзди мали місце у 2019 та 2020 роках, що не оспорюється відповідачем.

Разом з тим, не заслуговують на увагу твердження сторони відповідача про те, що ОСОБА_2 у 2021 та 2022 роках вже не працює моряком, оскільки виїзди за кордон продовжувалися і протягом 2021 року і в 2022 році.

Станом на дату розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 перебуває за межами території України, та на підтвердження протилежного матеріали справи не містять жодного доказу.

Позицію сторони відповідача в цій частині суд розцінює як обраний нею спосіб судового захисту.

Крім того, зі змісту наданих стороною відповідача виписок з банківських рахунків, вбачаються надходження на рахунки ОСОБА_2 валютних коштів у розмірі 5000,00 доларів США, а саме 04.03.2020 року 1000,00; 29.04.2020 року - 1000,00 та 02.07.2020 - 1500,00 та 29.09.2020 року - 1500,00 доларів США. На кінець року був залишок - 1865,82 доларів США (а. с. 91 94).

Згідно до відповіді Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_2 не знайдено (а. с. 138).

У відповідності до відповіді Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_2 немає (а. с. 139).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Позивач, остаточно, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі розміром 8000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син відповідача потребує матеріальної допомоги.

Позивач звернулась до суду з позовом у грудні 2021 році.

Крім того, суд погоджується з доводами сторони відповідача, що вказані у позові обставини щодо хвороби дитини є по суті підставою для стягнення додаткових витрат, а тому не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину.

Крім того, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на наявність у нього іншої дитини, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 27 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ч. ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 Сімейного кодексу встановлена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.06.2022 року, було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 3000,00 грн. (а. с. 149 150).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, встановленірішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.06.2022 року.

Разом з тим суд зазначає, що у вказаному рішенні суду судом вказано, що «відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без участі сторони відповідача» (а. с. 149).

Отже, відповідач у судовому засіданні присутній не був, його інтереси представляв представник, який визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, як вже було зазначено судом, відповідач у своєму відзиві до суду вказав, що 21.12.2019 року він уклав шлюб, від якого має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину, яка на даний момент не має роботи, оскільки доглядає доньку.

Виходячи з наведеного та норм «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, Закону України «Про охорону дитинства» та статті 141 Сімейного кодексу України, позивач та відповідач несуть рівні обов`язки по утриманню сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сам син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має такі ж права, як і діти відповідача від іншого шлюбу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність утримання і іншої дитини, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що неповнолітній син відповідача, потребує матеріальної допомоги.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 5500,00 грн. щомісячно. Визначений судом розмір аліментів узгоджуватиметься з вимогами чинного законодавства України, відповідатиме інтересам дитини, покриватиме суттєву частину витрат на дитину і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Стосовно заявленого стороною відповідача, про початок стягнення аліментів з червня 2022 року, то така вимога не може бути прийнята судом до уваги, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Долучені стороною відповідача докази сплати в добровільному порядку аліментів за період з 2019 року по листопад 2021 року не стосується періоду стягнення аліментів за позовом ОСОБА_1 , оскільки звернення до суду мало місце 06.12.2021 року. Разом з тим, сплачені в добровільному порядку аліменти вже після звернення позивачки з позовом до суду враховуватимуться виконавцем при виконанні рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти, у розмірі 5500,00 грн. щомісячно, на утримання неповнолітнього сина доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дати звернення до суду з позовом, а саме з 06.12.2021 року та до повноліття дитини.

Крім того, суд вважає на необхідне роз`яснити, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Крім того, відповідно до частин 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

Позивачем у позові було надано орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. (а. с. 1).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником позивача надано розрахунок витрат на загальну суму 4000,00 грн. та докази понесення таких витрат (а. с. 154).

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Враховуючи тривалий розгляд справи (позивач з позовом до суду звернулася 06.12.2021 року), суд погоджується із доводами позивача про відшкодування заявлених витрат на правничу допомогу та, з урахуванням вимог позову, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, у розмірі 4000 грн.

Крім того, як вже було зазначено судом, відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору.

Судовий збір по справі складає 908,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 180 183, 191-192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 223, 258-259, 264, 265, 267, 354 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду, тобто з 06.12.2021 року, та до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір, в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук