печерський районний суд міста києва
Справа № 450/1498/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Волкова С.Я.

секретар судового засідання Топал А.І.,

справа № 450/1498/22

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про захист прав споживачів,

установив:

ОСОБА_1 у травні 2022 р. звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення 409 752,40 грн матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 21.12.2020 р. о 17:30 год. на перехресті вулиці Садова із автодорогою Львів- Пустомити-Меденичі у селі Сокільники Львівського району Львівської області автомобіль Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 скоїв зіткнення із автомобілем ВАЗ 21099-20, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а він, як власник автомобіля Mazda CX5, - матеріальні збитки. Між ним та відповідачем 23.01.2020 р. укладено договір № 3014/215/008582 добровільного страхування наземного транспорту. 21.12.2020 р. засобами телефонного зв`язку повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» про дорожньо-транспортну пригоду і 22.12.2020 р. подав заяву про виплату страхового відшкодування, а 01.02.2022 р. його представник Мелех Д.О. повторно подав заяву про виплату страхового відшкодування, до якої долучив висновок експерта № 21925 від 25.01.2022 р. за результатами автотоварознавчого дослідження, станом на дату подання позову виплати страхового відшкодування не отримав.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.06.2022 р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про захист прав споживачів передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва; матеріали справи надійшли до суду 05.07.2022 р., наступного дня передані судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2022 р.).

Ухвалою суду від 07.07.2021 р. відкрито провадження у справі.

Відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» подано відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини справи, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Згідно статті 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.

Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Означені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Надані суду документи свідчать про те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) 23.01.2020 р. укладено договір № 3014/215/008582 добровільного страхування наземного транспорту (поліс) про наступне, страховик відповідно до Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 20.06.2019 р., згідно з заявою страхувальника, що є невід`ємною частиною договору, здійснює страхування наземного транспортного засобу та додаткового обладнання (далі - транспортний засіб) та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку страхувальнику/вигодонабувачу, а страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови договору. За умовами страхування об`єктом страхування є автомобіль Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2017 р.випуску, колір коричневий, номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , легковий (пункт 1.1 договору); страхова сума 670 000,00 грн (пункт 1.3 договору); із варіантами розрахунку суми страхового відшкодування (варіант 1 або варіант 2; пункт 1.11 договору), франшизою по ризиках «А» та «Б» - 0,00, по ризику «Б» та конструктивної загибелі транспортного засобу - 33 500,00 (пункт 1.7 договору); страхування здійснюється без врахування зносу деталей застрахованого транспортного засобу (крім ризику «Б» та конструктивної загибелі транспортного засобу (пункт 1.9 договору).

За домовленістю сторін частиною 10 договору визначено розмір страхового відшкодування, зокрема: розрахунок суми страхового відшкодування при настанні страхових випадків за ризиками «А» та «В» здійснюється на основі: аварійного сертифікату, підготовленого уповноваженою страховиком особою, звіту (дослідження) судового експерта або оцінювача; калькуляції вартості відновлювального ремонту на СТО, відповідно до зазначеного в пункті 1.11 договору варіанту: за варіантом 1 розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції/рахунку СТО, запропонованої страховиком. За варіантом 2 розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції/рахунку СТО, яка підтримує гарантійні зобов`язання щодо даної марки транспортного засобу, і є погодженою зі страховиком (пункт 10.1, підпункти 10.1.1, 10.2.2 договору).

Згідно пункту 10.7 договору в залежності від характеру страхового випадку розмір страхового відшкодування обчислюється із врахуванням наступного: при конструктивній загибелі транспортного засобу (коли вартість відновлювального ремонту (з ПДВ) згідно з умовами договору перевищує 70% дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку) страхове відшкодування визначається за рішенням страховика як дійсна вартість на момент настання страхового випадку (але не більше страхової суми) за вирахуванням франшизи та вартості залишків транспортного засобу, визначеної шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів чи аналогічні аукціони) або шляхом здійснення оцінки майна/експертного дослідження (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку) або за згодою сторін. При цьому залишки транспортного засобу залишаються у страхувальника (підпункти 10.7.1, 10.7.1.1. договору).

Згідно частини першої статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Свобода договору відноситься до загальних засад цивільного законодавства, полягає у вільному виявленні волі на вступ у договірні відносини. Свобода договору передбачає передусім: свободу волевиявлення щодо вирішення питання, укладати або не укладати договір; вільний вибір контрагента та свободу розсуду сторін при визначенні всіх умов договору.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» із заявою від 22.12.2020 р., просив сплатити страхове відшкодування згідно договору № 3014/215/008582 добровільного страхування наземного транспорту від 23.01.2020 р. та здійснити виплату шляхом перерахування коштів на рахунок СТО. Встановлено, що на підставі заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» автомобіль Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , був оглянутий аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_5 , про що складено протокол огляду транспортного засобу від 09.02.2021 р. та 14.07.2021 р. ним же складено звіт № 2780/21 про оцінку автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , за яким станом на 21.12.2020 р.: вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 435 953,98 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 277 677,42 грн; ринкова вартість автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 603 729,57 грн. Визначаючи вартість відновлювального ремонту, оцінювачем ураховувалися значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу, що підлягає відшкодуванню власнику, та здійснювалися наступні процедури: ідентифікація транспортного засобу; визначення обсягу і номенклатури робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу, переліку необхідних складових та матеріалів; визначення ринкової вартості транспортного засобу у непошкодженому стані; визначення значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу; визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових; у звіті зазначено, що огляд об`єкту оцінки проводився особисто аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_5 : автомобіль Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2017 р.випуску, колір коричневий (два шари металік), двигун 2 488 куб см, кузов: НОМЕР_3 , пробіг 64 143 км, термін експлуатації 3,92 роки; пробіг транспортного засобу згідно показань лічильника ордомента; термін експлуатації згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р.), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.08.2009 р. за № 724/16740: з моменту виготовлення до дати оцінки транспортного засобу (01.01.2017 р. до 21.12.2020 р.); визначаючи обсяг і номенклатури робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу, переліку необхідних складових та матеріалів, враховано пошкодження, для усунення яких потрібний відновлювальний ремонт (додаток до звіту); у звіті зазначено, що калькуляція на ремонт складається на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 26.01.2021 р. за умовами: вартості згідно довідника «Бюлетень автотоварознавця» випуск № 116, ціни складових: програмний комплекс Audatex та рахунок № 00982 від 09.06.2021 р. ТзОВ «Ніко-Захід»; розрахунок вартості робіт та матеріалів проводився згідного витратного підходу, оскільки технологія AZT в Україні не застосовується; при складанні калькуляції на ремонт використовувалась система Audatex. На монтажних схемах цієї системи, складених на підставі інформації, наданої заводом-виробником, графічно представлена деталіровка транспортного засобу. Деталіровка дозволяє точно зафіксувати пошкодження і визначити обсяг ремонтних робіт для конкретної моделі (марки) транспортного засобу.

У відповідності до умов договору № 3014/215/008582 добровільного страхування наземного транспорту (поліс) від 23.01.2020 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.12.2020 р. про страхове відшкодування, прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 159 229,57 грн, або: 603 729,57 грн, що є вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, мінус 411 000,00 грн, що є вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, мінус 33 500,00 грн франшизи, і такий розрахунок страхового відшкодування передбачений умовами укладеного договору, а саме: розрахунків СТО, що підтримує гарантійні зобов`язання щодо даної марки транспортного засобу, між тим встановлено, що вартість відновлювального ремонту безумовно перевищує 70% від дійсної вартості транспортного засобу, а застрахований транспортний засіб за умовами договору є фізично знищеним, про що страховик у встановлені договором строки повідомив страхувальника, а через те, що застрахований автомобіль є фізично знищеним та виплата страхового відшкодування на рахунок СТО неможлива, про що також повідомив страхувальника, просив надати реквізити для перерахування йому страхового відшкодування.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ОСОБА_6 , висуваючи вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 409 752,40 грн матеріальної шкоди, просить врахувати висновок експерта Холодцова Д.В. № 21925 від 25.01.2022 р. за результатами автотоварознавчого дослідження, за яким вартість відновлювального ремонтуавтомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , за умовами перерахунку даних, що містяться у звіті № 2780/21, складеного оцінювачем ОСОБА_7 , а саме: калькуляції № 0015 від 14.07.2021 р., що є додатком до звіту № 2780/21, в цінах, актуальний на дату пошкодження автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді 21.12.2020 р., та з врахуванням рекомендованої середньо-регіональної нормо-години ремонтних робіт для складання калькуляцій відновлювального ремонту легкових, винтажопасажирських і вантажних автомобілів з максимальною дозволеною масою до 3,5 т виробництва країн дальнього зарубіжжя зі строком експлуатації від 3 до 7 років за даними Львівського регіонального відділення союзу експертів України, наведеними в періодичному довіднику «Бюлетень автотоварознавця» № 116 за грудень 2020 р., становила 409 752,40 грн. Додатком до висновку є калькуляція вартості відновлювального ремонту № 21925 від 18.01.2022 р.

Між тим при вивченні висновку № 21925 від 25.01.2022 р. встановлено, що 15.11.2021 р. на адресу судового експерта Холодцова Д.В. від адвокатського об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП» за підписом Мелеха Д.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 , власника автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , надійшло звернення, та встановлено, що між судовим експертом Холодцовим Д.В. та адвокатом Мелехом Д.О. укладено договір № 21925 на виконання автотоварознавчого дослідження, що до звернення адвоката додано: копію звіту № 2780/21, складеного оцінювачем ОСОБА_7 з додатком, всього 19 арк.; на вирішення автотоварознавчого дослідження поставлене питання: провести експерте дослідження та визначити яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , за умови перерахунку даних, що містяться у звіту № 2780/21, складеного оцінювачем ОСОБА_7 , а саме: калькуляції № 0015 від 14.07.2021 р., що є додатком до вищезгаданого звіту, в цінах актуальних на дату пошкодження автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді 21.12.2020 р., та з врахуванням рекомендованої середньо-регіональної нормо-години ремонтних робіт для складання калькуляцій відновлювального ремонту легкових, вантажопасажирських і вантажних автомобілів з максимальною дозволеною масою до 3,5 т виробництва країн дальнього зарубіжжя (іноземного виробництва не країн-членів СНД), зі строком експлуатації від 3 до 7 років за даними Львівського регіонального відділення союзу експертів України, наведеними в періодичному довіднику «Бюлетень автотоварознавця» № 116 за грудень 2020 р., і у висновку експерта зазначено, що Мелех Д.О. просив проведення судової автотоварознавчої експертизи здійснювати без огляду транспортного засобу, по наданих документах.

Згідно статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Разом з тим, суд вважає зазначений висновок недопустимим доказом у справі, оскільки всупереч укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту перед судовим експертом Холодцовим Д.В. не було поставлено питання щодо визначення ринкової вартості автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , на дату дорожньо-транспортної пригоди, що є одним з вирішальних питань врегулювання спору, оскільки слід визначити чи є автомобіль фізично знищеним чи ні, крім того за умовами укладеного догвоору добровільного страхування наземного транспорт (поліс) розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції/рахунку СТО, яка підтримує гарантійні зобов`язання щодо даної марки транспортного засобу, і є погодженою зі страховиком.

Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р.), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.08.2009 р. за № 724/16740, розроблено згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна (далі - Методика).

Означена Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Методика застосовується з метою: а) визначення ринкової вартості КТЗ, їх складників у разі відчуження; б) визначення стартової ціни КТЗ для їх продажу на аукціоні чи за конкурсом; в) визначення вартості КТЗ як об`єкта застави; г) визначення вартості КТЗ у складі майна фізичних осіб для його декларування; ґ) визначення вартості КТЗ для страхування фізичними та юридичними особами; д) визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; е) визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ; є) визначення вартості КТЗ для розв`язання майнових суперечок; ж) визначення вартості арештованих, конфіскованих або визнаних безхазяйними КТЗ, їх складників у разі вимушеного їх продажу; з) визначення вартості КТЗ, його складників, що ввозяться на митну територію України; и) визначення вартості відокремленого КТЗ в складі основних засобів юридичних осіб; і) в інших випадках у разі визначення вартості відокремленого КТЗ для встановлення розміру обов`язкових платежів до бюджету. Методика застосовується також у разі: а) визначення року виготовлення КТЗ і його складників; б) визначення комплектності та укомплектованості КТЗ відповідно до нормативно-технічної документації його виробника; в) визначення типу, моделі, версії КТЗ; г) установлення типу, потужності та робочого об`єму двигуна, типу кузова, інших технічних показників КТЗ; ґ) класифікації КТЗ його складників) за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (пункти 1.1-1.4 Методики).

Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки (пункт 5.1 Методики).

Отже висновок судового експерта Холодова Д.В. № 21925 від 25.01.2022 р. є недопустимим доказом, оскільки експертне дослідження ним проведено без огляду транспортного засобу, без вирішення питання щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу на дату дорожньо-транспортної пригоди. Дійсно, у висновку міститься посилання на те, що проведення експертизи здійснювати без огляду транспортного засобу, тобто представник позивача Мелех Д.О. просив провести автотоварознавче дослідження без огляду пошкодженого транспортного засобу, й експерт у висновку зазначив, що формулювання питання, поставленого для вирішення, не потребує огляду автомобіляMazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , особисто експертом, оскільки в його формулюванні відсутня необхідність ідентифікації, встановлення комплектності, укомплектованості, технічного стану, обсягів і характеру пошкоджень та інших показників особливостей стану транспортного засобу, і хоча у висновку Холодцов Д.В. посилається на ті ж нормативні акти, методики, науково-технічну і довідникову літературу, що й оцінювач ОСОБА_7 у звіті № 2780/21 від 14.07.2021 р., втім без ідентифікації, встановлення комплектності, укомплектованості, технічного стану, обсягів і характеру пошкоджень та інших показників особливостей стану автомобіляMazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , за своїм характером поставлене перед експертом питання свідчить про те, що висновок більше схожий на несанкціоновану рецензію звіту № 2780/21 про оцінку автомобілем Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , від 14.07.2021 р. тому вказаний висновок не бере до уваги в якості доказу, виходячи з наступного.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Згідно статті 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі -оцінка майна) -це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності- суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності-органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Згідно статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами-членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим. Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який працює в органі державної влади, на запити органів державної влади або у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків здійснюється в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями. Якщо запитом органу державної влади передбачено надання висновку про вартість майна і підготовка зазначеного висновку вимагає проведення незалежної оцінки, органи державної влади забезпечують її проведення у порядку, встановленому цим Законом. В інших випадках рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на платній основі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440 відповідно до статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» затверджено Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна (далі - Національний стандарт).

Згідно пунктів 62, 63, абзацу 1 пункту 64 Національного стандарту рецензування звіту про оцінку майна, зокрема, складеного в електронній формі, здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна. Рецензування полягає у неупередженому об`єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва. За результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об`єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об`єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів.

Наказом Фонду державного майна України № 1585/1 від 31.10.2011 р. затверджено Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2011 р. за № 1351/20089 (далі - Положення), що визначає процедуру проведення рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав (далі - звіти про оцінку майна) рецензентами, що працюють в апараті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, з метою забезпечення процедури рецензування з дотриманням вимог статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон), положень пунктів 62-67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440.

Відповідно до пункту 62 Національного стандарту № 1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на підставі письмового запиту особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності (пункт 2.1 розділу ІІ Положення).

Відповідно до статті 4 Закону рецензування звіту про оцінку майна полягає в його критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна (пункт 4.1 розділу ІV Положення).

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

ОСОБА_1 звертаючись до суду із вимогами про стягнення з відповідача 409 752,40 грн матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, в позовній заяві стверджує, що 21.12.2020 р. засобами телефонного зв`язку повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» про дорожньо-транспортну пригоду і 22.12.2020 р. подав заяву про виплату страхового відшкодування, а 01.02.2022 р. його представник Мелех Д.О. повторно подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, до якої долучив висновок експерта № 21925 від 25.01.2022 р. за результатами автотоварознавчого дослідження, що станом на дату подання позову виплати страхового відшкодування не отримав, між тим ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначає, чому суду слід прийняти до уваги поданий ним висновок № 21925 від 25.01.2022 р., не зазначає, які вимоги були порушені у звіті № 2780/21 від 14.07.2021 р., проведеного на замовлення відповідача, які його пункти не відповідають вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р.), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.08.2009 р. за № 724/16740, а для встановлення чи може звіт (експертиза) використовуватися чи ні, позивач міг скористатися своїм правом на звернення до Фонду державного майна України із заявою на проведення відповідної рецензії звіту (висновку) відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, і Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штатіФонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31.10.2011 р. № 1585/1, чого ним зроблено не було.

Суд, враховуючи викладене, приймає до увагирішення, прийняте Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна», про виплату страхового відшкодування у розмірі 159 229,57 грн, саме зазначені кошти слід стягнути на користь ОСОБА_1 , у задоволенні інших вимог позову слід відмовити.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати у виді судового збору у розмірі 1 592,30 грн відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 11, 12, 15, 20, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 159 229,57 грн страхового відшкодування.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в прибуток держави 1 592,30 грн судового збору,

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9, ).

Суддя Волкова С.Я.