Справа №:755/6477/22
Провадження №: 2/755/4966/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав та скасування речових прав на нерухоме майно, -

у с т а н о в и л а:

27.07.2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав та скасування речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою сторона позивача подала заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 та заборонити всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії вчинення будь-яких реєстраційних дій, вчиняти будь-яких дії щодо оформлення відчуження та переоформлення прав, зміни відомостей щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, у тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інших.

Вимоги заяви мотивовано тим, що предметом спору за позовом, що поданий ОСОБА_1 , є захист прав позивача на квартиру АДРЕСА_1 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав на цю квартиру за відповідачем ОСОБА_2 , скасування державної реєстрації прав на цю квартиру у реєстрі та скасування речових прав на цю квартиру за ОСОБА_2 . Таким чином, позивачем заявлено позов, мета якого скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно усі відомості щодо спірної квартири, після чого звернутися до державного реєстратора із власним пакетом документів та зареєструвати речові права на квартиру за собою, і метою звернення до суду із даною заявою є забезпечити належний захист прав та інтересів позивача. Внаслідок виконання рішення суду та після вчинення позивачем додаткових дій, описаних вище, відбудеться внесення відповідних відомостей (змін) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - видалення із реєстру записів про власності на це майно щодо відповідача ОСОБА_2 , та внесення до реєстру запису про право власності на квартиру за позивачем ОСОБА_1 . Відповідно, належне виконання рішення суду буде можливим (або не буде передбачати додаткових дій, зусиль та витрат), лише у тому випадку, якщо зазначений на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень власник спірної квартири ( ОСОБА_2 ) залишиться незмінним на час набрання рішенням у цій справі законної сили. В іншому же випадку (наприклад, у випадку відступлення прав на квартиру іншим особам), позивачу для виконання рішення суду доведеться вчиняти додаткові дії - заявляти додаткові позови, для прикладу, позови про визнання договорів недійсними, вчиняти інші дії, нести додаткові витрати пo часу та майнові витрати тощо. Тому належним способом уникнення вказаних вище ризиків є накладення на спірну квартиру арешту, а також встановлення заборони вчиняти щодо спірної квартири будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, до моменту набрання рішенням у цій справі законної сили. Представник вказує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрував речові права на спірну квартиру на підставі документів, які в дійсності не видавалися, та були штучно створені із метою формування пакету для державної реєстрації речових прав, що явно вказує на умисну протиправну поведінку відповідача ОСОБА_2 , направлену на заволодіння квартирою, належною позивачу. На даний час ніщо не перешкоджає ОСОБА_2 вчинити відчуження цієї квартири третім особам, у т.ч. і з метою створення позивачу ОСОБА_1 штучних перешкод у поверненні йому прав на квартиру. Штучне переоформлення спірного майна на третіх осіб є усталеною практикою створення перешкод опоненту у спорі у поверненні прав на спірне майно, так як у такому випадку виникають додаткові спори за участю нових власників, які будуть стверджувати що є добросовісними набувачами майна, а тому це призведе до додаткових витрат як часу, так і коштів позивача, навіть у випадку задоволення його позову, тим більше враховуючи достатньо тривалий розгляд справи судом першої інстанції. Предметом позову є саме описана вище спірна квартира, а тому позивач просить вчинити обмеження саме щодо того майна, яке є предметом спору, права та інтереси відповідачів чи інших осіб вказаними діями жодним чином не порушуються. Крім того, забезпечення позову у формі арешту спірного майна та заборони вчинення щодо нього дій є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідачі у справі будуть діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягнути за собою неможливість виконання судового рішення. Ризик вчинення відповідачем ОСОБА_2 несумлінних дій є значним. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо саме спірного нерухомого майна (квартири), що не стосується іншого майна та прав сторін у цій справі, не вимагає обмеження в інших правах сторін щодо цього майна, що має значення для найменшого порушення інтересів відповідачів, однак має значення для збереження нерухомого майна без змін, у т.ч. щодо його поточного власника, тому запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам. Представник вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається без змін щодо статусу його титульного володільця, та у разі відмови позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатки до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, предметом позову є: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер 47807188 від 16.07.2019 17:08:58, прийняте державним реєстратором Макаровим O.В., КП «Реєстраційне бюро», м. Київ, про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , на підставі чого було внесено запис про право власності за № 32418279; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію речових прав (право власності), вчинену 15.07.2019 13:30:19 державним реєстратором Макаровим О.В., КП «Реєстраційне бюро», м. Київ, на квартиру АДРЕСА_1 , запис №32418279, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; припинення речових права ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , запис про право власності за №32418279, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

При невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, і відповідне свідчить, що між сторонами дійсно існує спір.

Реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_2 підтверджується наявною в матеріалах справи копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.06.2022 року.

Оскільки скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав відповідача ОСОБА_2 на квартиру та припинення його речових прав на нерухоме майно є предметом спору, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

При цьому, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у забезпеченні позову шляхом оголошення заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, оформлення відчуження та переоформлення прав, зміни відомостей щодо майна, оскільки саме по собі накладення арешту на квартиру повною мірою забезпечить неможливість її відчуження, перереєстрацію, обтяження тощо.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Стосовно зустрічного забезпечення суд дійшов висновку про відсутність підстав для його застосування, оскільки правила обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в даному випадку застосуванню не підлягають, а збитків відповідача ОСОБА_2 , які можуть бути спричинені забезпеченням позову суд не вбачає.

Відповідач може понести витрати на сплату судового збору у разі оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак такі витрати відносяться до судових і підлягають розподілу при вирішенні спору по суті у кінцевому рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав та скасування речових прав на нерухоме майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 15.08.2022 року.

Стягувач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник - ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -