Провадження № 2/686/1235/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.07.2022 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гузовій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату суми коштів за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача.

Наказом від 30 листопада 2021 року № 37к позивач була звільнена з займаної посади лікаря-стоматолога-терапевта у зв`язку зі скороченням штату, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

01.10.2021 р. позивача було попереджено про заплановане звільнення з посади лікаря-стоматолога 01 грудня 2021 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, а також повідомлено, що на підприємстві немає вакантних посад, на які можна було би перевести позивача.

Вказане звільнення позивач вважає незаконним, оскільки було порушено її переважне право залишення на роботі передбачене п. 3, 10 ст. 42 КЗпП України та просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» від 30 листопада 2021 року № 37к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення, поновити їїна роботі на посаді лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення з стягненням заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2021 року.

2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 31.01.2022 року.

05.05.2022 року ухвалено рішення по справі.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Наказом від 02 червня 2015 року № 6 ОСОБА_1 прийнята на роботу на 0,5 ставки лікарем-стоматологом хірургічного відділення комунального закладу «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка».

Наказом від 14 вересня 2015 року ОСОБА_1 було переведено на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення комунального закладу «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка».

Рішенням Хмельницької обласної ради від 20 червня 2019 року № 3726/2019 комунальний заклад «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» було реорганізовано в Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка».

01.10.2021 року ОСОБА_1 було попереджено про заплановане звільнення з посади лікаря-стоматолога,на підставі п. 1,2 ст. 40 КЗпП України, 01 грудня 2021 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, а також повідомлено, що на підприємстві немає вакантних посад, на які можна було би перевести позивача.

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» від 30 листопада 2021 року №37к ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення КНП «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Обгрунтованим на думку суду, є посилання позивача на незаконність наказу про її звільнення.

Суд вважає, що роботодавцем порушена ст.49-2 КЗпП України, адже про наступне вивільнення працівників персонально попреджають не пізніше ніж за два місяці. Також відповідачем не було взято до уваги переважне право позивача на залишення на роботі.

Суд рахує, що відповідачем порушено частину 2 ст.40 КЗпП України в якій визначено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п.1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу а також, вимоги ст.42 КЗпП України де чітко зазначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Роботодавцем не проведено жодних аналізів для встановлення кваліфікації і продуктивності праці, а також не надано позивачу жодних пропозицій працевлаштування.

Зважаючи, що судом встановлено порушення прав позивача,суд приходить до висновку, що прийнятий наказ про звільнення позивача є незаконним, а тому є достатні підстави для поновлення на роботі позивача та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу.

Час вимушеного прогулу позивача з 1 грудня 2021 року по 25 липня 2022 року становить 7 місяців 25 днів. Мінімальний розмір заробітної плати у вказаний період становить - 6500 грн. Відповідно до наказу КНП «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка»від 14 вересня 2015 року ОСОБА_1 була переведена на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-терапевта, отже розмір посадового окладу становить 3250 гривень. Сума, яка підлягає стягненню складає за 7 повних місяців 3250 грн. х 7 місяців = 22 750 грн.; за 25 днів (3250 грн. / 31 день) х 25 днів = 2620 грн. 97 коп. Всього за 7 місяців 25 днів 25370 грн. 97 коп.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що дійсно мало місце незаконне звільнення позивача позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» від 30 листопада 2021 року № 37к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню, з відповідача підлягають до задоволення тому стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 25370 грн. 97 коп. з нарахуванням і утриманням з суми середнього заробітку податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів при виплаті цих коштів.

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Таким чином, з моменту укладення трудового договору, в даному випадку у формі видання наказу про прийняття на роботу, з працівником розпочинаються трудові правовідносини, одним із обов`язкових елементів яких є виконання визначених посадовою інструкцією конкретних функціональних обов`язків.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав. Тому поновлено на роботі може бути лише працівника, якого звільнено незаконно, з порушенням процедури звільнення чи за межами підстав, передбачених законом чи договором або за відсутності підстав для звільнення.

Відповідно до положень ч.2 ст. 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п. 4 р. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

Рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Стаття 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

6.Судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату суми коштів за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» від 30 листопада 2021 року № 37к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення з 30 листопада 2021 року.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 25370 грн. 97 коп.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря-стоматолога-терапевта терапевтичного відділення з 30.11.2021 року та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць, підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Л. Стефанишин