Справа № 456/5946/21 Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М.М.
Провадження № 22-ц/811/1013/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Савчук Г.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лопушанського Ігоря Богдановича на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції м. Львів про зняття арешту з нерухомого майна померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження 6750921, підстава обтяження: заява про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, 456, 06 березня 2008 року, ВДВС Миколаївського РУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; про зняття арешту з нерухомого майна померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження 10899716, підстава обтяження: вп 24538817, 17 лютого 2011 року ВДВС Миколаївського РУЮ, в-7. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями спадкового майна квартири, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформаційної довідки від 05.10.2021 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження за №№ 10899716, 6750921. У відповідь на заяву адвоката Миколаївський ВДВС повідомив, що згідно з даними виконавчої служби на виконанні виконавчі провадження, в межах яких накладено арешти не перебувають.

На думку позивача, оскільки арешти майна та наявність записів в реєстрі обмежують законні права та обов`язки позивача як власника та спадкоємця цього майна, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, а тому просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 28 березня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Лопушанський І.Б.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження № 6750921 та обтяження № 10899716, що накладені ВДВС Миколаївського РУЮ, представник Позивача звернувся до Відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Миколаївський відділ державної виконавчої служби повідомив, що згідно даних АСВП станом на 03.11.2021 року у Миколаївському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) на виконанні виконавчі провадженню, в межах яких накладено зазначені арешти, не перебувають.

Вказує, що на момент звернення із позовною заявою до суду, Відповідач не надав Позивачу жодної інформації щодо виконавчих проваджень, в межах яких накладено арешти, в тому числі і про стягувача.

Також зазначає, що лише під час слухання справи в суді першої інстанції, начальник Миколаївського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Гармадій М.Т., надав інформацію, що відповідно до витягу з АСВП № 24538817 з примусового виконання виконавчого листа від 29.10,2010 N9 2-1133, боржник ОСОБА_3 , стягувач ВАТ КБ «Надра», постановою державного виконавця від 05.09.2011 виконавчий документ направлений за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби - ВДВС Стрийського МРУЮ (відповідно до п. 10 ч. 1 ст, 49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент прийняття постанови).

Однак, ця інформація стосується лише обтяження № 10899716, а відомостей про обтяження № 6750921 Відповідачем так і не надано.

На думку скаржника, накладені в межах виконавчого провадження арешти обмежують законні права та обов`язки Позивача, як спадкоємця даного майна, зокрема унеможливлюють здійснення державної реєстрації успадкованого, внаслідок чого він позбавляється можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Просить рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05 жовтня 2021 № 278212850 на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт на підставі заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, 456, 06 березня 2008 року , ВДВС Миколаївського РУЮ, реєстраційний номер обтяження 6750921, та на підставі виконавчого провадження, вп № 24538817 від 17 лютого 2011 року, ВДВС Миколаївського РУЮ, в -7, реєстраційний номер обтяження 10899716.

Відповідно до довідки Новороздільської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2021 року, при підготовці для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено обтяження, які зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме арешт на все нерухоме майно від 03 березня 2011 № 10899716, від 07 березня 2008 року № 6750921. Спадкоємцями за законом майна померлого - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . До складу спадкового майна входить 1/3 частки квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді від 04 листопада 2021 року на лист від 28 жовтня 2021 року, начальник відділу Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області повідомив, що згідно з даними АСВП за станом на 03 листопада 2011 року у Миколаївському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) не перебувають виконавчі провадженні , в межах яких накладено арешти.

За змістом витягу з АСВП № 24538817 з примусового виконання виконавчого листа від 29 жовтня 2010 року № 2-1133, боржник ОСОБА_3 , стягувач ВАТ КБ «Надра», постановою державного виконавця від 05 вересня 2011 року виконавчий документ направлений за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби ВДВС Стрийського МРУЮ (відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент прийняття постанови).

Постановляючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч. 3, 4 ст. 1281 ЦК України відповідно до частин другої-четвертої статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на час відкриття спадщини, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані норми права та на те, що ВАТ КБ «Надра» не пред`явило до позивача ОСОБА_1 вимог, як до спадкоємця у встановлені положеннями статті 1281 ЦК України строки.

Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції покликався на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, однак предметом спору у вказаній справі є звільнення з-під арешту майна, що знаходиться в іпотеці, накладеного постановами відповідача, в той же час в даній справі, предметом спору є зняття арешту з майна, що належало померлій особі, накладеного в межах виконавчого провадження в якому боржник помер.

Підставою даного позову є норми ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якими виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно із частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виходячи з наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника-фізичної особи. А, закінчивши виконавче провадження, державний виконавець повинен зняти арешт, який було накладено на майно такого боржника при здійсненні виконавчого провадження. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 664/14/19.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження № 6750921 та обтяження № 10899716, що накладені ВДВС Миколаївського РУЮ, представник Позивача звернувся до Відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Миколаївський відділ державної виконавчої служби повідомив, що згідно даних АСВП станом на 03 листопада 2021 року у Миколаївському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Дідівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) на виконанні виконавчі провадження, в межах яких накладено зазначені арешти, не перебувають.

У постанові Верхового Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20) зазначається, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред 'явленим позовом за наявності даних про те, що обов 'язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Накладені в межах виконавчого провадження арешти обмежують законні права та обов`язки Позивача, як спадкоємця даного майна, зокрема унеможливлюють здійснення державної реєстрації успадкованого, внаслідок чого він позбавляється можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_1 повідомив Миколаївський відділ державної виконавчої служби про смерть боржника - ОСОБА_3 , відтак, виконавець мав би закінчити виконавчі провадження та зняти усі обтяження.

Проте, ВДВС Миколаївського РУЮ не вчинив дій, передбачених ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», чим порушив права ОСОБА_1 .

Враховуючи, що арешти на все нерухоме майно померлого ОСОБА_3 були накладені ВДВС Миколаївського РУЮ, саме Відповідач повинен вчинити дії по їх зняттю, а відтак Миколаївський відділ державної виконавчої служби є належним відповідачем у даній справі, оскільки саме на нього покладено обов`язок зняти арешт з майна.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Лопушанського Ігоря Богдановича підлягає до задоволення, рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28 березня 2022 року до скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лопушанського Ігоря Богдановича задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Зняти арешт нерухомого майна померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер обтяження: 6750921, підстава обтяження заява про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, 456, 06 березня 2008 року ВДВС Миколаївського РУЮ, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

Зняти арешт з нерухомого майна померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер обтяження 10899716, підстава обтяження вп 24538817 від 17 лютого 2011 року, ВДВС Миколаївського РУЮ, в-7, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 липня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.