Справа №293/1894/22
Провадження № 2/293/520/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 листопада 2022 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) та органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить визнати батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також просить зобов`язати Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши його батьком. Прізвище дитини змінити з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Вивчивши заяву та долучені до неї документи, встановлено, що вона подана з порушенням вимог, передбачених ст.177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст.128 СК України тобто лише матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Наведені норми кореспондуються з приписами п. 4, п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, справи за заявами про встановлення фактів батьківства, враховуючи зміст норм ст.130 СК України розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст.128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, а у другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем або позивачем у справі.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), №361/2653/15-ц (провадження № 61-2239св21) від 15 квітня 2021 року.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК).

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

У той же час процедура визнання батьківства встановлена ст.128 СК України та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку.

Таким чином, оскільки заявник бажає встановити факт батьківства за собою, то йому відповідно, слід звернутися до суду з цією вимогою у порядку позовного провадження, та з посиланням на відповідні норми, що регулюють порядок визнання батьківства.

Разом з тим, згідно вимог ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Дана норма СК України чітко вказує про необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, а не з заявою про встановлення факту батьківства.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18(провадження № 61-15136св20), №361/2653/15-ц (провадження № 61-2239св21) від 15 квітня 2021 року.

Таким чином, оскільки заявник бажає встановити факт свого батьківства, то йому відповідно слід звернутися до суду з цією вимогою у порядку позовного провадження, із зазначенням сторін, третіх осіб та з посиланням на відповідні норми, що регулюють порядок визнання батьківства.

Дослідивши подану позивачем ОСОБА_1 заяву судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України з наступних підстав:

-сторонами по справах позовного провадження є позивач та відповідач, натомість позивач зазначає зацікавлених осіб;

-позивачем невірно зазначено зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, який позивач просить визнати в рішення (звернувшись із заявою про встановлення факту батьківства, а не зпозовною заявою про визнання батьківства, як того вимагає законодавство);

-позивачем не в повному обсязі зазначені викладі обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а саме: не зазначено, де та з ким на даний момент проживає дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залучено до участі у справі опікуна дитини ОСОБА_5 ;

-позивач не заявляє клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду;

-заявляючи вимогу про зміну прізвища дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зазначено згода самої дитини.

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц).

Також, суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Підставою для визнання батьківства в судовому порядку може бути також висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,185, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО