Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2022 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань Ткаченко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області в смт. Юр"ївка Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, вказав, що з відповідачем по справі, перебуває у шлюбі з 21.08.2009 року, який зареєстровано виконкомом Чернявщинської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області, про що вчинено актовий запис №03, серія НОМЕР_1 . Від даного шлюбу, подружжя має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За їх спільною домовленністю, діти будуть проживати з відповідачем. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, через постійні сварки, різні погляди на життя та неможливість дійти згоди між ними, що призвело до втрати почуттів любові та поваги одне до одного і до припинення шлюбних відносин. Позивач зазначив, що не має наміру примирятися з відповідачем. Тому, подальше збереження шлюбу, вже є неможливим. Спільного господарства не ведуть. Перебування у шлюбі з відповідачем буде суперечити його інтересам. На підставі викладеного, позивач прохає суд, розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. У поданому позові позивач прохав розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином, повідомленою про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася. Станом на 28.10.2022 року, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Крім того, вказала, що після розірвання шлюбу, прохає залишити їх шлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.08.2009 року, який зареєстровано виконкомом Чернявщинської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області, про що вчинено актовий запис №03, серія НОМЕР_1 (а.с.№13).

Від даного шлюбу, подружжя має двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.№11) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.№12). За їх спільною домовленністю, діти будуть проживати з відповідачем (а.с.№2-4).

Спору про розподіл майна, що є спільною власністю, на даний час не має (а.с.№2-4).

Сімейні стосунки між подружжям не склалися, через постійні сварки, різні погляди на життя та неможливість дійти згоди між ними, що призвело до втрати почуттів любові та поваги одне до одного і до припинення шлюбних відносин. Позивач зазначив, що не має наміру примирятися з відповідачем. Тому, подальше збереження шлюбу, вже є неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що на даний час, сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. В зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач, у заяві від 28.10.2022 року прохала суд залишити їй шлюбнее прізвище " ОСОБА_5 ".

При таких обставинах, суд вважає необхідним, при вирішенні питання про подальше іменування відповідача після розірвання шлюбу застосовувати приписи ст.113 СК України , якою передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В позовній заяві позивач прохає суд не стягувати на його користь з відповідача, понесені ним судові витрати по справі (а.с.№2-4).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставинах, суд вважає необхідним, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст.141 ЦПК України, якими передбачено, що особа має право на відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат .

Керуючись ст.ст. 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України, уродженцем село Терни, Юр"ївського району Дніпропетровської області адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянкою України, уродженкою село Дмитрівка, Очаківського району, Миколаївської області, зареєстрований 21.08.2009 року, який зареєстровано виконкомом Чернявщинської сільської ради Юр"ївського району Дніпропетровської області, про що вчинено актовий запис №03, серія НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище - " ОСОБА_5 ", згідно її заяви.

Не стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі згідно до заявлених вимог позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець село Терни, Юр"ївського району Дніпропетровської області адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, уродженка село Дмитрівка, Очаківського району, Миколаївської області, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя Наталя ЖМУД