465/1025/22
2-з/465/314/22
Ухвала

про забезпечення позову

"27" липня 2022 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №465/1025/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська мрія", Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус", з участю третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним іпотечного договору та зняття арешту з майна,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська мрія", Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус", з участю третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним іпотечного договору та зняття арешту з майна.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28.02.2022р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №465/1025/22, призначено судовий розгляд по суті.

25 липня 2022 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову. Заяву обґрунтовує тим, що ним, позивачем, подано до Франківського районного суду м. Львова позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним Іпотечного договору від 28.02.2019 року в частині передачі в іпотеку паркомісця АДРЕСА_1 та зняття арешту з майна. Предметом позову є визнання права власності на нерухоме майно, а саме паркомісце №89 загальною площею 18 кв. м., що розташоване в АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівська Мрія» (Код ), визнання недійсним Іпотечного договору, предметом якого є зазначене вище нерухоме майно та зняття із вказаного майна арешту. 27 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська Мрія» та ним, позивачем, укладено попередній договір купівлі-продажу паркомісця, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І., зареєстрований в реєстрі за №2845. Зазначає, що свої зобов`язання за договором він, позивач, виконав своєчасно та в повному обсязі, сплативши відповідачеві обумовлену в договорі суму коштів за паркомісце в розмірі 218 142, 30 грн., що за курсом НБУ на день укладення цього договору становить 8000 дол. США, що підтверджується квитанцією та актом звіряння. Натомість продавець ухилився від виконання зобов`язання щодо укладення основного договору протягом III кварталу 2019 року та не передав покупцю паркомісце за відповідним актом прийому-передачі. Вказує, що всупереч умовам нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу паркомісця від 27.12.2018 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська Мрія» передало зазначене вище нерухоме майно в іпотеку акціонерному товариству «Комерційний Банк «Глобус» згідно Іпотечного договору №669- 1/Ю3І-19 від 28.02.2019 року. Зазначає, що з сайту ДП "СЕТАМ" вбачається, що на 28 липня 2022 року на 09 год. 00 хв. призначені електронні торги спірного майна: паркомісця №89 загальною площею 18 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), що розташоване в АДРЕСА_2 . Згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 №2831/5, відповідно до якого підставою для зупинення електронних торгів є рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна. З врахуванням наведеного вище, враховуючи предмет та підставу позову, вважає, що наявні підстави забезпечення позову шляхом зупинення проведення електронних торгів.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, оскільки відповідачі здійснюють дії щодо відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб. Зазначене порушить його право на судовий захист та для відновлення йому прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову навпаки виступає запорукою виконання можливого рішення суду. Таким чином, забезпечення судом позову забезпечить реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його, позивача, користь, в тому числі запобігатиме потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006р. №9, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК ( 1618-15 ) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

П.4 цієї постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, до такої долучено докази, які свідчать про наявний спір, а відтак, на думку суду, існує реальна загроза невиконання в майбутньому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Твердження заявника, що існують значні ризики того, що спірне нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, що значно ускладнить в подальшому виконання судового рішення, у разі задоволення позову, суд вважає у даному випадку вмотивованими.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 824/239/2018).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду абоефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

За таких підстав, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову у цивільній справі ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська мрія", Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус", з участю третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним іпотечного договору та зняття арешту з майна підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 цієї статті, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.151 - 153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про забезпечення позову, подану позивачем ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №465/1025/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська мрія", Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус", з участю третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним іпотечного договору та зняття арешту з майна - задоволити.

Забезпечити позов у цивільній справі №465/1025/22 шляхом зупинення проведення електронних торгів з реалізації майна - паркомісця №89 загальною площею 18 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), що розташоване в АДРЕСА_2 , які призначені ДП "СЕТАМ" на 28 липня 2022 року на 09 год. 00 хв. за номером лоту 514164, до часу набрання законної сили судовим рішення у цивільній справі №465/1025/22.

Копію ухвали скерувати у ДП "СЕТАМ" (м. Київ, вул. Стрілецька 4-6) - для виконання, сторонам - для відома.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня винесення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 : Львівська область, Перемишлянський район, с. В. Глібовичі, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська мрія", юридична адреса: м. Київ, вул. Зоологічна, буд.4-А, оф. 139, .

Відповідач 2: Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус", юридична адреса: м. Київ, пров. Куренівський, 19/5, .

Суддя В. Кузь