ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/23/22 Доповідач - Шевчук Г.М.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2022 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Шевчук Г.М.
суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,
за участю секретаря Сович Н.А.,
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурка О.В.,
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 травня 2021 року апеляційну скаргу представника ТОВ ФК Інвестохіллс Веста Слостіна Андрія Геннадійовича залишено без задоволення, а додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року - без змін.
Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурка О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по даній справі, в якій просив стягнути з ТОВ ФК Інвестохіллс Веста на користь ОСОБА_1 витрати, понесені нею на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., пов`язані з розглядом апеляційної скарги ТОВ ФК Інвестохіллс Веста на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року у даній цивільній справі.
В обґрунтування поданої Заяви адвокат вказував, що між ним та позивачем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №3 за надання правничої допомоги під час розгляду в суді апеляційної інстанції апеляційної скарги ТОВ ФК Інвестохіллс Веста на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року у даній цивільній справі, якою передбачено фіксований розмір гонорару за такі послуги у сумі 6 000 грн.
Зазначає, що витрати, пов`язані з розглядом вказаної вище апеляційної скаргу у суді апеляційної інстанції, наведені у Акті прийому-передачі наданих правничих послуг від 18 травня 2022 року, який він долучив до зазначеної Заяви.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Бурко О.В. підтримав заяву та просить її задовольнити, ухваливши додаткове рішення про стягнення судових витрат.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Перевіривши доводи, викладені в заяві представника позивача, заслухавши сторону по справі, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 3 частин першої, третьої статті 270 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність , про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
При цьому, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокат Бурко О.В. надав укладену з позивачем ОСОБА_1 . Додаткову угоду №3 за надання правничої допомоги під час розгляду в суді апеляційної інстанції апеляційної скарги ТОВ ФК Інвестохіллс Веста на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року у даній цивільній справі, якою передбачено фіксований розмір гонорару за такі послуги у сумі 6 000 грн., а також Акт прийому-передачі наданих правничих послуг від 18 травня 2022 року на вказану суму.
Відповідно до вказаного вище Акту прийому-передачі наданих правничих послуг, адвокатом Бурком О.В. було здійснено ряд правничих послуг, зокрема:
1) підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;
2) ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги;
3) підготовка правової позиції, складання та подання до суду письмових пояснень від 04 травня 2022 року;
4) вивчення судової практики Тернопільського апеляційного суду;
5) участь у судових засіданнях 25.04, 04.05 та 18.05 2022 року.
6) підготовка та подання доказів понесених витрат на правничу допомогу в апеляційному суді.
Колегія суддів погоджується з тим, що загальний розмір витрат на правову допомогу, понесений позивачем у справі в суді апеляційної інстанції в сумі 6 000,00 грн. підтверджений належними та допустимими доказами.
Колегія суддів вважає, що витрати у розмірі 6000,00 грн., як еквівалент витрачених годин робочого часу адвоката на надання правничої допомоги у даній справі, є співмірними із складністю такої, її тривалістю та наданими послугами у суді апеляційної інстанції, затраченим часом на надання таких послуг, участю в судових засіданнях, а розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності, а також розумності, що свідчить про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ ФК Інвестохіллс Веста витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 .
У зв`язку з відсутністю заперечень ТОВ ФК Інвестохіллс Веста щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги, а також відсутністю клопотання про зменшення розміру витрат за надання правничої допомоги, колегія суддів вважає, що з ТОВ ФК Інвестохіллс Веста на користь ОСОБА_1 слід стягнути 6000.00 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат за надання правничої допомоги.
Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що заяву адвоката Бурка О.В. слід задовольнити, стягнувши в користь ОСОБА_1 з ТОВ ФК Інвестохіллс Веста 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.270, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-
Заяву адвоката Бурка Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалити у даній справі додаткову постанову, якою стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» місце знаходження: вул. Олексія Терьохіна, 8А, оф.111, м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41264766 в користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч гривень) грн. на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19 липня 2022 року.
Судді