Справа № 747/37/22
Провадження № 2/747/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.06.2022 смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Косенко Ю.Л.

секретаря Божко Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Талалаївці у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Талалаївського районного суду із позовною заявою до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК « Автомобільні дороги України», про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. У обґрунтування позовних вимог вказала, що працювала у відповідача в філії «Срібнянський райавтодор» та 30 липня 2021 року її було звільнено з роботи на підставі наказу № 15від 30 липня 2021 року згідно п.1 статті 40 КЗпП України. При цьому на день звільнення їй не було виплачено нараховану заробітну плату за червень та липень 2021 року на загальну суму 30532,36 грн. З урахуванням викладених обставин позивачка просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 30532,36 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення відповідно до положень ст. 117 КЗпП України.

Відповідно до ухвали судді від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі.

Перше судове засідання у справі у порядку спрощеного позовного провадження призначено на 15.30 год. 10 березня 2022 року.

Судове засідання 10 березня 2022 року не відбулося. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні запроваджено воєнний стан з 05.30 год. 24 лютого 2022 року на 30 діб.

05 травня 2022 року, після відновлення розпорядженням голови Верховного Суду № 27/0/9-22 від 04 травня 2022 року підсудності щодо розгляду справ Талалаївським районним судом, судове засідання призначене на 15.00 год. 26 травня 2022 року.

Сторони у судове засідання 26 травня 2022 року не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач відзив на позов ОСОБА_1 не подав, про причини неявки представника у судове засідання суд не повідомив.

У зв`язку з першою неявкою сторони відповідача у судове засідання судовий розгляд відкладено на 08 червня 2022 року.

Представник відповідача у судове засідання 08 червня 2022 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Жодних клопотань від сторони відповідача до суду не надходило.

У судовому засіданні 08 червня 2022 року позивачка ОСОБА_1 просила ухвалити заочне рішення у справі у зв`язку зі неявкою представника відповідача у судове засідання. У обґрунтування позовних вимог пояснила, що близько 11 років працювала у відповідача. 30 липня 2021 року була звільнена з посади бухгалтера філії «Срібнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор», але розрахунок при звільненні з нею проведено не було. Працювала на умовах 5-ти денного робочого тижня, 8 годин на день. Вона неодноразово зверталася до відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платі і її запевняли, що розрахуються до кінця грудня. Оскільки протягом тривалого часу відповідач не виплачує її заборгованість по заробітній платі, то просить стягнути 30532,36 грн нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за червень та липень 2021 року та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення у справі.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивачка працювала на посаді бухгалтера філії «Срібнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» та була звільнена 30 липня 2021 року у зв`язку із скороченням штату відповідно до п 1. ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 15 від 30 липня 2021 року, що підтверджується копією наказу про припинення трудового договору та записами у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с. 4, 9-10 звор.)

Згідно довідки філії «Прилуцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Чернігівський облавтодор», виданої 20.01.2022 № 10 станом на 20.01.2022 невиплачена заробітна плата працівнику філії «Срібнянський райавтодор» ОСОБА_1 у сумі 30532,36 грн, а саме за червень 2021 року - 4276, 25 грн, за липень 2021 року - 26256, 11 грн (а.с.5).

Частиною четвертою статті 43 Конституції України передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у терміни, зазначені у статті 116 КЗпП України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховують у розмірі середнього заробітку і який спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом термін винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачку звільнено з роботи 30.07.2021. Відповідачем не надано доказів належного розрахунку із ОСОБА_1 при її звільненні, а наведені у позовній заяві доводи належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростовані.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за червень 2021 року у сумі 4276,25 грн, за липень 2021 року -26256,11 грн, а всього у розмірі 30532,36 грн.

Порядок розрахунку середнього заробітку регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку в даному випадку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки філії «Прилуцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Чернігівський облавтодор», виданої 20.05.2022 № 25 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці перед звільненням складає 448,54 грн, яка визначена з урахуванням розміру заробітної плати ОСОБА_1 за травень та червень 2021 року та кількості відпрацьованих днів (а.с. 29).

Починаючи з 31 липня 2021 року (наступний день після звільнення позивачки) кількість робочих днів по день ухвалення судового рішення у справі - 08 червня 2022 року становить 217 робочих днів .

Таким чином, середня заробітна плата ОСОБА_1 за час затримки розрахунку при звільненні розраховується за наступною формулою: середньоденна заробітна плата (448,54 грн) х кількість днів вимушеного прогулу - 217 робочих днів = 97333,18грн.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 761/9584/15-ц (постанова від 26.06.2019) висловила правові позиції щодо можливості зменшення суми відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та підстав такого зменшення.

Зокрема Верховний Суд зазначив, що у вказаних відносинах працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця (п. 72 постанови).

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України (п. 82).

Велика Палата дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і що таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (п.п. 87, 89).

У п. 91 постанови визначено критерії, які суд має враховувати при вирішенні питання розміру відшкодування середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, а саме: розмір простроченої заборгованості роботодавця, період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Суд, з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи та наведеним вище критеріям визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення належних при звільненні позивача виплат, стягнення з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за 4 наступні місяці після звільнення, а саме: серпень-листопад 2021 року (85 робочих днів х 448,54грн) в сумі 38125,90 грн. В іншій частині вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 992 гривні 40 копійок у відшкодування сплаченого судового збору. Також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок, оскільки за позовною вимогою про стягнення заборгованості по заробітній платі судовий збір не сплачувався при поданні ОСОБА_1 позову до суду.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 76-81, 211, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 нараховану, але невиплачену заробітну плату у розмірі 30532 гривні 36 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 38125 гривень 90 копійок, а всього 68658 (шістдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень 26 копійок.

Стягнути із Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 992 гривні 40 копійок у відшкодування сплаченого судового збору.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Талалаївським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ДП "Чернігівський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", місце знаходження: вул. Київська, 17, в м. Чернігові, 14005; .

Повний текст рішення суду складено 13 червня 2022 року.

Суддя Ю. Л. Косенко