Справа № 461/515/22 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/1191/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
Провадження № 22-ц/811/1349/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар : Салата Я.І.

З участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Цімури Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 461/515/22 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 квітня 2022 року та додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви - про визнання незаконним та скасування наказу про зміну в організації праці

в с т а н о в и в :

19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церквипро визнання незаконним та скасування наказу №21/1869 від 17.12.2021 року про зміну в організації праці.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він займає посаду аудитора в Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви. 17 грудня 2021 року його ознайомлено з наказом про зміну організації його праці. Вказаним наказом №21/1869 від 17.12.2021 року з 22 лютого 2022 року скорочено 0,475 посадового окладу аудитора та встановлено з 22 лютого 2022 року для позивача неповний робочий тиждень тривалістю однієї години та 0,025 посадового окладу на тиждень з оплатою праці пропорційно до відпрацьованого часу. Зазначений наказ позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки при такій кількості годин праці, він не зможе виконувати передбачені в посадовій інструкції обов`язки. Вважає, що оскільки не відбулось жодних структурних змін в Архиєпархії, не зменшилась кількість підрозділів, в яких передбачено проведення перевірок, відсутні жодні договори про перевірки із зовнішніми фірмами, тому зміна його попереднього окладу є порушенням статті 32 Кодексу Законів України про працю (далі по тексту КЗпП).

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27 квітня 2022 року в позові відмовлено.

29 квітня 2022 року представником відповідача-адвокатом Цімурою Я.В. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. У заяві зазначає, що в результаті розгляду справи відповідачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9 500,00 грн., які просить стягнути з позивача на користь відповідача-Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ .

Додатковим рішенням Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2022 року заяву адвоката Цімури Я.В. задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 300,00 грн.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 квітня 2022 року та додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2022 року оскаржив позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувані рішення Галицького районного суду

є незаконними, таким що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що оскаржуваний ним наказ про зміну робочого часу від 17.12.2021 року є незаконним, оскільки при такій кількості робочих годин він не зможе виконувати передбачені в посадовій інструкції обов`язки. Крім цього, не скасовано наказ про проведення внутрішнього аудиту від 22.01.2019 року та не внесено зміни до посадової інструкції аудитора. Вважає, що керівник Курії без жодних підстав зменшив оплату праці, тим самим погіршив умови встановлені законодавством.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Галицького районного суду від 16.05.2022 року зазначає, що судової повістки на розгляд заяви про розподіл судових витрат він не отримував. Про судове засідання дізнався із сповіщення в додатку «Дія», не отримував жодних документів, які стосувалися розгляду клопотання про розподіл судових витрат. Зазначає, що не згідний з розміром судових витрат, оскільки такі не відповідають ринковим цінам та є значно завищеними. Просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені клопотання про розподіл судових витрат.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) представником відповідача адвокатом Цімурою Я.В. надано суду відзив на апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 ..

У відзиві представник відповідача зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та заперечує проти доводів апеляційної скарги. Просить апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції-без змін.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача-адвоката Цімури Я.В., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 квітня 2022 року не підлягає до задоволення, а на додаткове рішення Галицького районного суду від 16 травня 2022 року до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 працює аудитором у Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви (далі по тексту Курія) з 14.09.2018 року.

У зв`язку із змінами в організації праці, зменшенням доходів Курії, позивач ОСОБА_1 30 січня 2020 року на підставі наказу № КЗ-01-А-00000228 був звільнений з посади аудитора Курії у зв`язку із скороченням штату працівників за ст.40 п.1 КЗпП України.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Франківського районного суду м.Львова від 30 березня 2021 року та додаткове рішення Франківського районного суду м.Львова від 21 квітня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про скасування штатної одиниці, про скасування наказу про скорочення його із займаної посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ №КЗ-01-А-00000228 від 30 січня 2020 року про припинення трудового договору, яким ОСОБА_1 звільнено з посади аудитора Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви у зв`язку із скороченням штату працівників за ст. 40 пункт 1 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді аудитора Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви.

Вирішено питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат.

Рішення суду набрало законної сили, у відкритті касаційного провадження відповідачу відмовлено.

На виконання рішення Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року наказом голови Курії ЛА УГКЦ Архиєпископом і Митрополитом Львівським І.Возняком на підставі наказу № ЛВ 21/1868 від 16.12.2021 року поновлено ОСОБА_1 на посаді аудитора Курії ЛА УКЦ з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.6).

Відповідно до наказу № ЛВ21/1870 від 17.12.2021 року призупинено у період з 17.12.2021 року до 18.02.2022 року включно виконання завдань і обов`язків аудитором Курії ЛА УГКЦ та встановити (запровадити) з 17.12.2021 року до 18.02.2022 року включно простій для аудитора Курії ЛА УГКЦ ОСОБА_1 .

Аудитору Курії ЛА УГКЦ ОСОБА_1 вийти на роботу 21 лютого 2022 року.

Згідно п.5 зазначеного наказу оплату праці аудитора Курії ЛА УГКЦ ОСОБА_1 на час простою проводити в розмірі двох третин встановленого окладу.

Підставою для прийняття наказу №ЛВ/1870 від 17.12.2021 року зазначено продовження КМУ на території України карантину (для запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2) до 31 березня 2022 року, необхідністю вжиття заходів для непоширення респіраторної хвороби COVID-19, прийняттям рішення про проведення аудиту фінансової звітності Курії ЛА УГКЦ шляхом залучення на договірній основі аудиторів та/або аудиторських фірм, які діють у відповідності до Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» з 01.01.2020 року та відсутності потреби в Курії ЛА УГКЦ посади аудитора. (а.с.35).

Наказом голови Курії № ЛВ21/1869 від 17.12.2021 року змінено з 22 лютого 2022 року організацію праці аудитора Курії ЛА УГКЦ шляхом скорочення з 22 лютого 2022 року 0,475 посадового окладу аудитора Курії ЛА УГКЦ.

Встановити з 22 лютого 2022 року для аудитора Курії ЛА УГКЦ ОСОБА_1 неповний робочий тиждень тривалістю 1 (одна) година (0,025 посадового окладу) на тиждень з оплатою праці пропорційно до відпрацьованого часу. (а.с.36). Отже, з 22 лютого 2022 року змінено організацію праці аудитора Курії ЛА УГКЦ. Скорочено 0,475 посадового окладу аудитора Курії ЛА УГКЦ. Встановлено з 22 лютого 2022 року для аудитора курії ЛА УГКЦ ОСОБА_1 неповний робочий тиждень, тривалістю 1 година (0,025 посадового окладу) на тиждень з оплатою праці пропорційно до відпрацьованого часу.

Згідно пункту 2.1 Посадової інструкції аудитора від 14 вересня 2018 року, аудитор здійснює за дорученням керівника курії Львівської Архиєпархії УГКЦ аналіз розпоряджень та інших документів, пов`язаних з господарською діяльністю.

Із службової записки позивача ОСОБА_1 на ім`я керівника Курії, останній прописав, що згідний на роботу відповідно до наказу від 17 грудня 2021 року, а також частину роботи може виконувати поза визначеним графіком безоплатно, на волонтерських засадах.

Зазначений вище наказ №ЛВ21/1869 від 17.12.2021 року прийнято з метою оптимізації роботи в економічно-господарському відділі Курії, що пов`язано з карантинними заходами, проведення ОСОБА_2 у режимі онлайн, відповідно, зменшенням пожертв віруючих.

Відповідно до ст.32 КЗпП у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці-систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших-працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно зі ст.21 КЗпП працівник за виконання передбачуваної угодою з роботодавцем роботи повинен одержувати обумовлену цією ж угодою заробітну плату. Тому заробітна плата є істотною умовою трудового договору.

За змістом ст.103 КЗпП про нові або зміну діючих умов оплати праці у бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніше ніж за два місяці до їх впровадження або зміни.

Отже, власник або уповноважений ним орган має право змінювати умови оплати праці в бік погіршення лише за умови дотримання трудового законодавства, тобто в разі дотримання вимог ст.ст. 32,97, 103 КЗпП.

Із матеріалів справи встановлено, що голова Курії дотримався вимог трудового законодавства при постановленні наказу № ЛВ 21/1869 від 17.12.2021 року, однак позивач ОСОБА_1 вважає, що істотних змін у курії в роботі аудитора не відбулося. Згідно Посадової інструкції, яка не була змінена, він повинен був продовжувати роботу на тих умовах трудового договору, які були на час прийняття його на роботу. Дії відповідача по відношенню до нього, як аудитора, вважає дискримінаційними.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги.

Згідно п.п.4.1, 4.2 Статуту Курії, голова Курії (Львівський Архієпископ і Митрополит) має повну і безпосередню владу над всіма структурами і посадовими особами Курії та має право: засновувати, реорганізовувати, поділяти або об`єднувати внутрішні структури Курії, а також ліквідовувати їх при потребі чи створювати нові; призначати та звільняти керівників та інших посадових осіб, що входять до структури Курії; вирішувати всі інші питання, які стосуються життя і діяльності УГКЦ в межах Архиєпархії.

Отже, до повноважень голови Курії, як керівника Львівської Архиєпархії УГКЦ, входить право визначати штатну структуру Курії, в тому числі приймати рішення про скорочення чисельності або штату працівників.

Наказом № К-13, затвердженого і введеного в дію з 22 лютого 2022 року штатний розпис Курії на 2022 рік в кількості 37,53 штатних одиниць.

21.02.2022 року головою Курії видано Наказ № К-11 від 21.02.2022 року про переведення позивача ОСОБА_1 на нові умови праці-0,025 ставки (неповний робочий тиждень тривалістю одна година на тиждень).

З наказом № ЛВ 21/1869 від 17.12.2021 року та наказом № К-11 від 21.02.2022 року, позивач був ознайомлений в той же день, що підтверджується його підписами. 18.02.2022 року позивач письмово надав свою згоду на роботу в нових умовах праці, незважаючи на те, що у п.6 наказу №ЛВ/1869 від 17.12.2021 року було прописано про наслідки незгоди на продовження роботи ОСОБА_1 у зв`язку із зміною істотних умов праці. (а.с.5).

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зміни істотних умов праці не спростовують висновків суду. Суд першої інстанції з посиланням на постанову Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі №755/3495/16-ц правильно прописав, що частиною третьою статті 64 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК) визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другої статті 65 ГК передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. При цьому, втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування законного рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З приводу доводів апеляційної скарги на додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова від 16.05.2022 року у зазначеній справі, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:п.1) на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Водночас за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із :1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач по справі вважає, що стягнення з нього 5 000,00 грн. на користь Курії за професійну правничу допомогу є завищеною сумою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою позивача та виходить з того, що спір є трудовим. Позивач ОСОБА_1 працює на 0,475 посадового окладу ( 1 година в тиждень), що в грошовому виразі становить 200,00 грн., а тому, будучи слабшою стороною в порівнянні з юридичною особою Курією не спроможний повернути Курії всі витрати, понесені на правову допомогу адвоката.

Із врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення необхідно змінити та стягнути з позивача в користь Курії 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що буде справедливою сатисфакцією для відповідача.

Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 374 ч.1п.2; 375; 376 ч.1п.п.3,4; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 квітня 2022 року залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 27 квітня 2022 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2022 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2022 року змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини у такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви (ЄДРПОУ 22392807) 3 000,00 грн. (три тисячі грн.00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк