Справа №949/1559/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Преображенської парафії Рівненської єпархії Української православної Церкви (Православної Церкви України) села Кураш Дубровицького району Рівненської області" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

До Дубровицького районного суду Рівненської області звернулася Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Преображенської парафії Рівненської єпархії Української православної Церкви (Православної Церкви України) села Кураш Дубровицького району Рівненської області" з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., реєстраційний номер майна:080.

В обґрунтування даної заяви позивачем зазначено, що існує реальна загроза відчуження відповідачами житлового будинку АДРЕСА_1 , що унеможливить виконання можливого рішення суду у даній справі.

Разом з тим зазначає, що відповідачка проживає у будинку впродовж десяти років і після державної реєстрації реєстрації її права власності на нього ще не вчинила дії, що могли би після державної реєстрації її права власності на нього ще не вчинила дії, що могли би підтвердити намір відчужити будинок, зокрема, не зверталася до ріелторів і не розміщувала оголошення про продаж, не спростовують висновки про наявність у відповідачки, як в одноособового власника, можливості вільно розпоряджатися будинком, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

Стверджує, що немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також інших підстав, визначених законом.

При цьому, згідно ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч зазначеним вимогам, подана заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, ціни позову про забезпечення якого просить заявник, а також пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Отже, суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість такої заяви, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Разом з тим, заявником у поданій заяві не в повному обсязі обґрунтовано необхідність застосування такого виду забезпечення позову та якими саме доказами підтверджується можливість вчинення відповідачами відповідних дій щодо відчуження майна на даний час.

Крім цього, заявником у заяві наводяться формальні підстави для забезпечення позову, які в більшості складаються з припущень, та в даній заяві не зазначено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання можливого рішення суду.

Водночас, у заяві про забезпечення позову має бути зазначена пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення, оскільки у відповідності до вимог ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Таким чином, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявників.

Слід також наголошує на тому, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову мають бути зазначені з урахуванням вимог ст. 154 ЦПК України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, та не містить ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, з урахуванням положень ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову, повернути заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153-154, 260, 353-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Преображенської парафії Рівненської єпархії Української православної Церкви (Православної Церкви України) села Кураш Дубровицького району Рівненської області" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.