Справа № 703/1059/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що він згідно рішення суду сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22 листопада 2012 року і до повноліття дитини. В зв`язку з тим, що після винесення рішення у нього народився син ОСОБА_5 який перебуває на його утриманні, а тому він не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі та просить суд зменшити їх розмір на утримання сина ОСОБА_4 з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовільнити. Вказав на те, що після винесення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку (доходу), в нього народився син ОСОБА_5 , який на даний час перебуває на його утриманні. Оскільки на даний час в нього немає фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання обох дітей у визначених раніше розмірах то просить суд зменшити розмір аліментів, визначених рішенням суду на утримання сина ОСОБА_4 з 1/4 частини до 1/6 частини.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1,2, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2011 року.

Згідно копії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 2315/6682/2012 від 05 грудня 20212 року вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ч.4,5, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вказані вище обставини не заперечувались учасниками справи.

31 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 31 липня 2021 року.

Після винесення 05 грудня 2012 року Смілянським міськрайонним судом рішення № 2315/6682/2012 про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , у нього народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 січня 2022 року.

В поданому суду позові позивач ОСОБА_1 просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 2315/6682/2012 від 05 грудня 2012 року, яким він зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як на підставу для звернення до суду із даним позовом, позивач в позовній заяві зазначає, що він хоч і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у вказаному вище розмірі, однак на даний час їх сплачувати не має можливості, оскільки змінився його матеріальний та сімейний стан.

Вказав на те, що його матеріальний стан суттєво змінився в порівнянні з тим, що був на момент винесення рішення про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 та їх сплата у присудженому розмірі ставить його у тяжке матеріальне становище. В зв`язку з тим, що в нього після винесення рішення суду народилась ще одна дитина, яка також потребує матеріального утримання, а він не має змоги утримувати обох дітей у однаковому розмірі (по 1/4 частині), вважає, що це є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на сина ОСОБА_4 до 1/6 частини.

Ч. 1 ст. 76 та ч. 1 ст. 80 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач, як на докази, які підтверджують його суттєву зміну матеріального стану надав до суду довідку про доходи № 25 від 28 квітня 2022 року а також копію свідоцтва про укладення шлюбу від 31 липня 2021 року та копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_5 від 29 грудня 2021 року.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина або інших обставин, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Зі змісту ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , позивач зазначив те, що в нього суттєво змінився матеріальний стан, а також те, що в нього народився син ОСОБА_5 та на утриманні перебуває дружина.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу зазначених вище норм права суд робить висновок, що для зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних вище обставин, зокрема, зміни сімейного або матеріального стану платника аліментів.

З аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

З огляду на наведені положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Згідно ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Факт народження у позивача сина ОСОБА_5 та перебування на його утриманні дружини є підставами, які дійсно свідчать про те, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 у позивача змінився як матеріальний стан так і сімейний стан, а тому наявні підстави для зменшення раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів.

Окрім того, суд враховує позицію відповідачки, яка в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі.

Згідно правил ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими.

Позивач про стягнення судових витрат з відповідачки не заявив, а тому їх слід віднести на його рахунок.

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 182, 192 СК України, ст. 4, 5, 12, 13, 141, 174, 263- 265, 268, 354 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовільнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів за рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький