Головуючий у суді першої інстанції: Ольшевська І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Гуля В.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року про відмову в прийнятті додаткового рішення, постановлену у складі судді Ольшевської І.О., у цивільній справі № 757/18051/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий напис №7312 від 18 лютого 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 630243040, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 362 грн.

У стягненні судових витрат на правову допомогу відмовлено.

19 липня 2022 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення із АТ «Альфа-Банк» витрат на правничу допомогу в розмірі 35 512,70 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат у даній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з АТ «Альфа-Банк» на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 512,70 грн. Посилається на те, що судом було порушено норми процесуального права. Зазначає, що розгляд справи відбувався в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, в зв`язку з чим після ухвалення рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року ним було подано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, та надано суду докази на підтвердження таких витрат. Разом з тим, суд першої інстанції помилко відмовив в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Крім того, звертає увагу на те, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення із АТ «Альфа-Банк» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 512,70 грн., суд першої інстанції виходив з того, що, ухвалюючи рішеннявід 30 червня 2022 року, судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогув розмірі 35 512,70 грн.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вказаної норми суд має право ухвалити в справі додаткове рішення, зокрема, якщо ним при ухваленні судового рішення не було вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при пред`явленні позову зазначав про те, що ним будуть понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 35 512,70 грн., які і просив покласти на відповідача.

Зі змісту рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року, ухваленого за наслідком розгляду позову ОСОБА_1 , судом першої інстанції в порядку вирішення питання розподілу судових витрат було стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь позивача судовий збір у розмірі 1362,00 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру та за подання заяви про забезпечення позову. При цьому, судом було відмовлено в задоволенні вимоги про стягнення із АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 35 512,70 грн. у зв`язку з недоведеністю.

Тобто, судом першої інстанції при ухваленні рішення було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогув розмірі 35 512,70 грн.

А тому, у суду були відсутні передбачені ч. 1 ст. 270 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення в справі про відшкодування позивачеві витрат на правничу допомогу у вказаній сумі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді