Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2171/22 Головуючий у 1-й інст. Євген Татуйко
Категорія 8 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.,

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №278/2171/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про скасування записів про право власності

за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 19 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Татуйка Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про скасування записів про право власності.

18.08.2022 представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення вказаного позову та просила накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що знаходиться за межами населених пунктів Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, СТ «Кам`янка», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 20 та на земельну ділянку за кадастровим номером :01:000:0606.

В обгрунтування заяви вказала, що 30.10.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на забезпечення виконання зобов`язань за договором позики було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрованим в реєстрі за №709, згідно з якого ОСОБА_4 передала в іпотеку ОСОБА_2 належні їй земельну ділянку за кадастровим номером :01:000:0606 та житловий будинок АДРЕСА_1 (розташований на вказаній земельній ділянці). Зазначила, що на підставі вказаного договору іпотеки Приватний нотаріус Горай О.С. 17.01.2019 прийняв рішення №45083179 та №45082563, згідно яких здійснив державну реєстрацію права власності на вказані вище земельну ділянку та житловий будинок відповідно. Наголосила, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших майнових прав вбачається номер договору іпотеки №1709, що є спотворення даних приватним нотаріусом Горай О.С., так як вірний номер договору іпотеки №709, що підтверджується повідомленням з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Житомирський обласний державний нотаріальний архів за вх.№1707 від 15.06.2021.

Вказала, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11.01.2022, яке набрало законної сили, зазначений вище договір іпотеки визнано недійсним. У зв`язку із наведеними обставинами ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом про скасування записів про право власності на майно, які вчинені на підставі недійсного правочину.

Зазначила, що за наведених обставин невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або третіх осіб у випадку продажу вказаних об`єктів. З огляду на наведені обставини, просила задовольнити її заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 19 серпня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Паруль Ю.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги по суті зводяться до мотивів заяви про забезпечення позову. Додатково зазначає, що до матеріалів заяви про забезпечення позову приєднаний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні №64028684 та на його майно накладено арешт, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером: :01:000:0606. Таким чином вказує, що в межах виконавчого провадження №64028684 виконавець може виставити зазначене майно на торги та продати його третім особам, що значно утруднить виконання рішення суду у цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів того, що наразі існує загроза порушення прав позивача і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду. Не доведено суду і той факт, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві, не порушить прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі. Не наведено заявником і нагальності заявлених заходів, оскільки з наданих самим автором звернення матеріалів вбачається тривалі судові процесі щодо спірного майна. Крім цього, надане на дослідження рішення суду у іншій справі між тими самим сторонами свідчить про скасування лише договору іпотеки. Наявність невиконаного зобов`язання не спростована.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 30.10.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір позики, у відповідності до якого ОСОБА_5 отримала на умовах позики 852000,00 грн, що на момент укладення договору становив еквівалент 30000,00 доларам США, які остання зобов`язалася повернути до 30.11.2018.

В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 30.10.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Гораєм О. С., зареєстрований в реєстрі за №709, згідно якого ОСОБА_5 передала в іпотеку ОСОБА_2 належні їй житловий будинок АДРЕСА_1 , що знаходиться за адресою: за межами населених пунктів Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, Садове товариство «Кам`янка», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, та земельну ділянку, на якій розташований даний житловий будинок, кадастровий номер :01:000:0606, площею 0,5 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20 (а.с. 125-127).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що приватний нотаріус Горай О.С. 17.01.2019 прийняв рішення №45083179, відповідно до якого здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та рішення №45082563, відповідно до якого здійснив державну реєстрацію права власності на житловий будинок на підставі договору іпотеки № 1709 за ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 12.02.2016 орган, що видав №1836 (а.с. 70-73).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11.01.2022 визнано недійсним договір іпотеки, укладений 30.10.2018 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , посвідчений нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., зареєстровано в реєстрі за № 709, відповідно до умов якого в іпотеку передано наступне нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0606 з цільовим призначенням - для ведення садівництва (а.с. 125-127). Вказане рішення набрало законної сили.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що оспорювані записи про право власності на нерухоме майно, державну реєстрацію права власності на вказані вище земельну ділянку та житловий будинок № НОМЕР_2 та №45082563, які вчинив Приватний нотаріус Горай О.С. на підставі прийнятих ним рішень від 17.01.2019 відповідно, здійснено на підставі договору іпотеки, який рішенням суду визнано недійсним.

Водночас, вважаючи, що існує реальна можливість відчуження майна, представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник позивача посилалася також на обставини реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі недійсного правочину.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за кадастровим номером: :01:000:0606 значиться ОСОБА_2 .

Крім того, із розділу «Актуальна інформація про реєстрацію обтяжень» вбачається, що постановою Житомирського РВ ДВС Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Житомирської області від 04.01.2021 накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №64028684 та накладено арешт, зокрема, і на зазначені вище житловий будинок та земельну ділянку (а.с. 121-122).

Таким чином, колегія суддів вважає, що існує реальна загроза відчуження спірного нерухомого майна в межах здійснення примусових дій у виконавчому провадженні №64028684 згідно положень Закону України «Про виконавче провадження». При цьому апеляційним судом враховується, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому існують підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що негативним наслідком не забезпечення позову є можливість реалізації належного позивачу нерухомого майна, що спричинить подання позивачем нового позову.

Отже, вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки обмежує відповідача лише у розпорядженні нерухомим майном до вирішення спору по суті та ухвалення рішення у справі, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

При цьому колегія суддів зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Посилання суду першої інстанції щодо невиконаних зобов`язань за договором позики є безпідставними з огляду на предмет і підстави заявленого позову та мотиви рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11.01.2022 в частині обгрунтування підстав недійсності договору іпотеки №470 від 30.10.2018.

Колегія апеляційного суду звертає увагу, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню та постановлення нового судового рішення про задоволення вимог заяви.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374, 376,381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 19 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що знаходиться за межами населених пунктів Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, СТ «Кам`янка», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 20 та на земельну ділянку за кадастровим номер :01:000:0606.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.11.2022.

Головуючий Судді: