Справа № 203/451/20
Провадження № 6/0203/63/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Медведєвій А.В.,

за участю представника боржника адвоката Савка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами, в процесі виконання рішення по справі № 203/451/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

09 серпня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами, в процесі виконання рішення по справі № 203/451/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. (а.с.153-157)

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні у Другому Правобережному ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 62308993 з примусового виконання виконавчого листа № 203/451/20, виданого 27 квітня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_3 аліментів в сумі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку щомісячно, починаючи від 04 лютого 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. 16 липня 2021 року до відділу надійшла заява боржника ОСОБА_2 та постанова Дніпровського апеляційного суду, яка набрала законної сили 08 жовтня 2020 року, щодо зміни рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року в частині стягнутого розміру аліментів, зменшивши їх розмір з 3 000 грн. до 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі цього державним виконавцем було здійснено відповідний перерахунок заборгованості зі сплати аліментів. В подальшому в процесі примусового виконання рішення, на адресу відділу сторонами виконавчого провадження скеровано мирову угоду від 15 серпня 2022 року. У зв`язку з цим заявник просить суд розглянути надіслані ним матеріали по суті та затвердити або відмовити у затвердженні мирової угоди.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року Другому Правобережному ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було поновлено строк на звернення із заявою щодо укладення мирової угоди між сторонами виконавчого провадження, прийнято заяву до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. (а.с.196)

Представник боржника у судовому засіданні підтримав мирову угоду та просив її затвердити.

Інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року у справі № 203/451/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини було задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_3 аліментів в сумі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку щомісячно, починаючи від 04 лютого 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.18)

На підставі вищевказаного рішення 27 квітня 2020 року Кіровським районним судом було видано виконавчий лист № 203/451/20 (а.с.167-168), який був направлений стягувачем до відділу ВДВС для примусового виконання, що підтверджується копією постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2020 року. (а.с.170-171)

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року по справі № 203/451/20 було змінено в частині стягнутого розміру аліментів, зменшено їх розмір з 3 000 грн. до 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті рішення суду залишено без змін. (а.с.55-60) На підставі вищевказаної постанови державним виконавцем було здійснено відповідний перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем, станом на 01 липня 2022 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 62308993 в розмірі 39 254,52 грн. (а.с.165)

15 серпня 2022 року між боржником та стягувачем було укладено мирову угоду, яку сторони бажають затвердити у порядку судового провадження. (а.с.164)

За умовами мирової угоди сторони вирішили:

-Укласти мирову угоду шляхом розстрочення заборгованості, яка виникла на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року.

-Згідно домовленості між сторонами, заборгованість у розмірі 39 254,52 грн. підлягає розстроченню з виплатою боргу протягом 12 місяців по 3271,21 грн. кожного місяця, без урахування поточної заборгованості по аліментам з моменту затвердження цієї мирової угоди судом до повної виплати.

-Після погашення заборгованості, боржник сплачує аліменти у загальному порядку, відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року.

Згідно п.2 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст.434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

В силу ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними;

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Зазначена позиція також підтверджується постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 753/16296/14-ц (провадження № 61-8665св20).

У судовому засіданні встановлено, що умови мирової угоди, запропоновані сторонами, а саме умова про розстрочення заборгованості по сплаті аліментів без урахування поточної заборгованості по аліментам та умова про те, що після погашення заборгованості, боржник сплачує аліменти у загальному порядку, суперечать закону, так як фактично у разі затвердження мирової угоди виконавче провадження має бути закінчене, однак це призведе до порушення прав дитини на отримання аліментів в подальшому.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що умови мирової угоди суперечать закону, їх затвердження може порушити права та інтереси дитини в частині отримання аліментів в подальшому, а тому у затвердженні мирової угоди від 15 серпня 2022 року між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 на стадії виконання судового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 39 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.207, 255, 256, 267, 434 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 15 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в процесі виконання рішення по справі № 203/451/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 01.11.2022 р.

Суддя С.В. Єдаменко