Справа № 525/17/22
Провадження № 2/525/84/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2022 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Прасол Я. В.,

секретаря судових засідань - Хоменка М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Смірнов Сергій Іванович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок з господарськими спорудами на праві спільної часткової власності належить також його дружині ОСОБА_5 та дочкам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У будинку крім нього також зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_6 , сестра ОСОБА_2 , зять ОСОБА_3 , племінник ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 зареєстрована на підставі договору №2 від 29.05.2007; ОСОБА_3 - договору №3 від 29.05.2007; ОСОБА_4 - договору № 4 від 29.05.2007. Відповідно до вказаних договорів позивач надає ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату в своєму будинку до 29.05.2010. Дані договори буди укладені в присутності сільського голови Білоцерківської сільської ради та інспектора ВГІРФО Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області терміном на три роки і на першу вимогу домовласника кімната повинна бути звільнена. Фактично відповідачі не проживали в будинку з моменту реєстрації.

Вказує, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою, понад один рік, відсутністю без поважної причини за місцем реєстрації. Вони не оплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житла. Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки відповідачі створюють йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном.

Відповідно до листів виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області №34, №35 та №32 від 25.01.2022 громадянин ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_3 , громадянка ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27, 26, 28).

Ухвалою суду від 31.01.2022 за вищевказаним цивільним позовом було відкрите загальне позовне провадження і підготовче засідання призначено на 28.02.2022 (а.с.29). Відповідачам за зареєстрованим місцем їх проживання було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами, проте, з відмітки вузла поштового зв`язку вбачається, що вони за даною адресою не проживають (а.с.41-42,43-44, 45-46, 100-101, 102-103, 104-105).

22.04.2022 по даній справі проведено підготовче засідання і призначено судовий розгляд по суті справи на 20.05.2022 та в подальшому відкладено на 20.06.2022, 08.08.2022.

У судове засідання 08.08.2022 усі учасники судового розгляду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, вказує, що підтримує заявлений позов та просить його задовольнити. У попередніх судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Смірнов С.І. підтримали заявлені позовні вимоги, пояснення надали аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області до суду надійшов лист у якому не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить проводити розгляд справи у відсутність її представника.

Ухвалою суду від 08.08.2022 постановлено провести заочний розгляд справи. Оскільки усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, суд проводить розгляд справи з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину на праві приватної спільної часткової власності належить 2/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , про що державним реєстратором виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області внесено відповідний запис до державного реєстру (а.с.7).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області №1246 від 22.10.2021, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_6 , сестра ОСОБА_2 , зять ОСОБА_3 , племінник ОСОБА_4 (а.с.10).

Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами були укладені договори від 29.05.2007 про надання їм житлової кімнати площею 17 кв.м строком на три роки, термін дії зазначених договорів закінчився 29.05.2010 ( а.с. 13, 14, 15).

Підтвердженням того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 є акт обстеження побутових умов від 02.12.2021, наданий комісією у складі депутата Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області Фененко А.М. та сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.11).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області №1326/02-20 від 17.11.2021 встановлено, що АДРЕСА_1 згідно рішення сесії Білоцерківської сільської ради (а.с.12).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили, що відповідачі за місцем реєстрації фактично не проживають.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.1 ст.381 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

За ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає менше шести місяців на рік. Реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно норм ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України громадянин, які мають у приватній власності будинок і користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати та укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому, обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга цієї статті визначає способи захист цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним в будинку, що йому належить, користуються жилими приміщеннями в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником.

Разом з цим, згідно норм ст.383 ЦК України громадянин, які мають у приватній власності будинок (квартиру) і користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати та укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому, обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Матеріалами справи підтверджується, що в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстровані, але з травня 2007 року за зазначеною адресою не проживають.

Суд приймає до уваги Акт комісії від 02.12.2021 про те, що відповідачі зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживають з травня 2007 року по даний час, оскільки зміст даного акту узгоджується з доводами позовної заяви, дослідженими матеріалами справи, показами свідків і ними не спростовується.

Таким чином, виходячи з сукупності вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З урахуванням викладеного, положень ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги немайнового характеру підлягають задоволенню в обсязі, який вказаний в даному судовому рішенні, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 270, 316, 317, 319, 381, 383, 386, 391, 392, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 11, 12, 13, 49, 76-80, 81, 83, 128, 259, 247, 263-265, 272-273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; представник позивача адвокат Смірнов Сергій Іванович, юридична адреса: АДРЕСА_2 ; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2764 від 23.04.2019; відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована у встановленому законом порядку на проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, паспортні дані суду не відомі; відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований у встановленому законом порядку на проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, паспортні дані суду не відомі; відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований у встановленому законом порядку на проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, паспортні дані суду не відомі; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий; ОСОБА_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий; ОСОБА_7 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області, юридична адреса: Полтавська область, Миргородський район, с. Білоцерківка, вул. Першотравнева, 9, .

Суддя Я.В. Прасол