Номер провадження: 22-ц/813/6886/22
Справа № 496/6272/21
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 496/6272/21

Номер провадження: 22-ц/813/6886/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області, 2) ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення становища, яке існувало до порушення, стягнення матеріальних та моральних збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Пендюри Л.О. 25 лютого 2022 року, про відмову в забезпеченні доказів,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею - 0,369 га., що розташована по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та Усатівської сільради знести самочинно встановлений паркан за його житловим будинком по АДРЕСА_1 ; 2) відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та Усатівської сільради знести самовільно встановлену огорожу в межах земельної ділянки АДРЕСА_2 за його будинком. Демонтаж огорожі провести йому, як власнику огорожі; 3) стягнути з ОСОБА_2 моральні та матеріальні збитків у сумі по - 200 000 грн.; 4) стягнути з Усатівської сільради матеріальні та моральні збитків в сумі по - 500 000 грн.; 5) відновити становище, яке існувало до порушення, для чого відновити межі земельної ділянки АДРЕСА_1 шляхом встановлення огорожі відповідно до відстаней, зазначених в актах встановлення меж, в акті Августівської сільради від 19.03.2010 року, які складають - 1,75 та 2,3 метри від межі до його будинку. Обов`язок відновлення меж та встановлення поворотних точок огорожі покласти на Усатівську сільську раду. Поворотні точки встановити на місцевості у вигляді металевих стовпів, виконаних із металевої труби діаметром 57 мм, висотою не менше 1 м.. Труби надати за його рахунок або іншим шляхом на розсуд суду; 6) обов`язок відновлення огорожі покласти на нього, Усатівську сільську раду та ОСОБА_2 ; 7) визнати ОСОБА_2 та Усатівську сільську раду такими, що створили для нього перешкоди в належному оформленні прав на спадкову земельну ділянку № НОМЕР_1 , у володінні та розпорядженні належною йому земельною ділянкою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що внаслідок протиправних дій відповідачів із встановлення паркану він не може реалізувати своє право власності на належну йому земельну ділянку АДРЕСА_1 .

2.2 Короткий зміст заяви про забезпечення доказів

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області із заявою про забезпечення доказів, в якій просить: 1) витребувати з Усатівської сільської ради: 1.1) земельно-шнурові книги щодо земельної ділянки АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 з 1971 по 2008 роки; 1.2) рішення щодо надання земельній ділянці АДРЕСА_3 адреси АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 в тому ж селі з посиланням на площі земельних ділянок АДРЕСА_6 ; 1.3) рішення про визнання земельної ділянки АДРЕСА_3 відумерлою; 1.4) відомості за якою адресою і в який період були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за часи їх реєстрації в с. Протопопівка Одеського району Одеської області до 1990 року; 1.5) відомості щодо складу осіб, які були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_3 до зміни адреси на № 58, 60; 1.6) відомості щодо складу осіб, які зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 і з за який період; 1.7) оригінал, або копію Погосподарської книги з відомостями про ОСОБА_3 з часу її реєстрації в с. Протопопівка до 1987 року; 1.8) відомості про склад майна ОСОБА_3 на час її смерті у 1987 році; 1.8) протокол № 1 від 23.01.1987 року; 1.9) земельно-кадастрову книгу підприємства присадибних ділянок села Протопопівка із записами про присадибну ділянку ОСОБА_3 та Левковських; 1.10) відомості про коло осіб, які були зареєстровані та проживали по АДРЕСА_3 у 1983-1990 роках; 1.11) довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у 1983 - 1990 роках в селі Протопопівка Біляївського району Одеської області; 2) витребувати з Біляївського відділу реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в селі Протопопівка Біляївського району Одеської області у 1983-1990 роках; 3) витребувати у ОСОБА_2 акт встановлення меж земельної ділянки АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 просить залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 ..

Заява про забезпечення доказів обґрунтована необхідністю витребування вищевказаних доказів з огляду на підстави та предмет позову. ОСОБА_4 є останнім членом колгоспного двору, в користуванні якого знаходилася суміжна земельна ділянка, вона має право на приватизацію земельної ділянки, площею 0,31 га..

2.3 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що аналізуючи вимоги позовної заяви ОСОБА_1 (усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, площею - 0,369 га., що розташована по АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно встановленого паркану за вказаним будинком, відновлення становища, що існувало до порушення його права, відновлення становища, яке існувало до порушення його прав), обґрунтування позовних вимог, а саме - наявність встановлених законом меж та державного акту земельної ділянки АДРЕСА_1 , суд першої інстанції не вбачав підстав для витребування наступних доказів: 1) земельно-шнурових книг щодо земельної ділянки АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 з 1971 по 2008 роки; 2) рішення щодо надання земельної ділянці АДРЕСА_3 адреси АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 в тому ж селі з посиланням на площі земельних ділянок АДРЕСА_6 ; 3) рішення про визнання земельної ділянки АДРЕСА_3 відумерлою; 4) земельно-кадастрову книгу підприємства присадибних ділянок села Протопопівка із записами про присадибну ділянку ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

Щодо витребування інших доказів, місцевий суд дійшов до висновку про те, що вищевказані докази не стосуються предмету позовних вимог, обставини, на підтвердження яких позивач просить витребувати відповідні докази, не входять до предмет доказування по даній справі.

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року про відмову в забезпеченні доказів. Постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення доказів.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт посилається на те, що вищевказані докази, які просить витребувати позивач, відносяться до предмету доказування по даній справі.

Апеляційна скарга містить посилання на низку обставин в обґрунтування необхідності витребування вищевказаних доказів.

2.6 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 не скористались правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.04.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року залишено без руху.

На виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 20.04.2022 року апелянт надав до суду клопотання, яким було усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.04.2022 року матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення становища, яке існувало до порушення, стягнення матеріальних та моральних збитків було повернуто до Біляївського районного суду Одеської області для належного оформлення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.04.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.04.2022 року призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду з повідомленням (викликом) учасників справи.

03 травня 2022 року апелянтом було подано доповнення до апеляційної скарги на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року про відмову в забезпеченні доказів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2022 року вищевказані доповнення до апеляційної скарги повернуто апелянту у зв`язку із пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 364 ЦПК України.

13 липня 2022 року апелянтом було повторно подано доповнення до апеляційної скарги на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року про відмову в забезпеченні доказів.

На виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 28.04.2022 року з Біляївського районного суду Одеської області до Одеського апеляційного суду 27.06.2022 року надійшли належним чином оформлені матеріали даної справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2022 року вищевказані повторні доповнення до апеляційної скарги повернуто апелянту у зв`язку із пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 364 ЦПК України.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що вищезазначена апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

3.2 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права. Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Частинами першою, третьою - п`ятою статті 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не доведено наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Крім того, місцевий суд дійшов до вірного висновку про те, що з аналізу вищевказаних вимог позовної заяви ОСОБА_1 , обґрунтування позовних вимог, не вбачається підстав для витребування доказів, а саме: 1) земельно-шнурових книг щодо земельної ділянки АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 з 1971 по 2008 роки; 2) рішення щодо надання земельної ділянці АДРЕСА_3 адреси АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 в тому ж селі з посиланням на площі земельних ділянок АДРЕСА_6 ; 3) рішення про визнання земельної ділянки АДРЕСА_3 відумерлою; 4) земельно-кадастрову книгу підприємства присадибних ділянок села Протопопівка із записами про присадибну ділянку ОСОБА_3 та Левковських.

Апеляційний суд також вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про безпідставність вимог заяви про витребування інших доказів, з огляду на те, що відомості, які містять такі докази не мають значення для вирішення саме даної справи за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення становища, яке існувало до порушення, стягнення матеріальних та моральних збитків.

Доводи апеляційної скарги, не мають наслідком скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт, крім вимог, щодо скасування ухвали в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів, просить скасувати ухвалу в частині відмови у залученні до участі у справі третьої особи.

Апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить відомостей щодо вирішення питання про залучення до участі у справі третьої особи.

Отже, оскаржуваною ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року не було вирішено питання про залучення до участі у справі третьої особи, що унеможливлює перегляд оскаржуваної ухвали в цій частині Одеським апеляційним судом.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про те, що апелянт не позбавлений можливості щодо звернення до суду першої інстанції, зокрема із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, або окремою заявою про залучення до участі у справі третьої особи.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є справедливою, законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

3.5 Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 353, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про відмову в забезпеченні доказів, після її перегляду в апеляційному порядку, не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2022 року про відмову в забезпеченні доказів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе