Справа № 749/465/22
Номер провадження 2/749/233/22
"31" жовтня 2022 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М.С.
за участю секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №749/465/22 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК « ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, мотивуючи свої вимоги наступним.
24.07.2010 року ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 24.07.2010 року. Банк відкрив кредитну лінію для позичальника ОСОБА_3 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок і в подальшому кредитний ліміт було збільшено до 8000 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті позичальник мав заборгованість перед Банком в сумі 8541,88 грн. В даному випадку спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 . В зв`язку з чим, у Банку на підставі ч.2 ст.1281 ЦК України виникло право пред`явлення вимоги по сплаті боргу до спадкоємців.
01.07.2021 року позивачем була направлена претензія кредитора до Сновської районної державної нотаріальної контори, та 26.07.2021 року була отримана відповідь.
Вказує, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.
Зазначив, що згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
12.09.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не виконано. Борг перед Банком не погашено, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 20.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні відсутній, в позовній заяві зазначив, що не заперечує справу розглянути за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні відсутня. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає. Зазначила, що між нею та ОСОБА_3 було розірвано шлюб у 2006 році.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзиву та будь-яких клопотань до суду не надала.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із витягом із статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с. 71-72), а випискою з ЄДРПОУ (а.с.70) та банківською ліцензією (а.с.69) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.
Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 24.07.2010 року було укладено кредитний договір б/н. Банк відкрив кредитну лінію для позичальника ОСОБА_3 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок і в подальшому кредитний ліміт було збільшено до 8000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_3 (а.с.24). Укладений між сторонами договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.25), витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.26), витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.27 -52).
Випискою про рух коштів за договором б/н від 24.07.2010 року підтверджується, що ОСОБА_4 користувався кредитною лінією (а.с.22-23).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.07.2020 року. ( а.с. 59).
Згідно з розрахунком заборгованості, перед Банком за кредитним договором № б/н від 24.07.2010 утворилась заборгованість, яка становить 8541 грн. 88 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.9-21).
Позивачем була направлена претензія кредитора до Сновської районної державної нотаріальної контори. ( а.с. 60).
12.09.2021 року позивачем було направлено лист-претензію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з вимогою про погашення заборгованості за кредитною лінією відкритою на імя ОСОБА_3 у сумі 8541,88 грн. (а.с.63-64).
Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 70131948 від 24.09.2022 року встановлено, що в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім"я ОСОБА_3 ( а.с.94).
Згідно довідки Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 29.09.2022 року № 11-06/161, за адресою: АДРЕСА_2 . зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . ОСОБА_3 за вказаною адресою не зареєстрований. ( а.с. 92).
Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 10.07.2006 року ( справа № 2-258/2006 р.) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Оскільки, ОСОБА_3 помер, то відповідати перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст.1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно п.п.2.1 п. 2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України 22 лютого 2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно вимог п.8.9 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом МЮ України 22 грудня 2010 року N 3253/5, у журналі реєстрації вхідних документів підлягають реєстрації: заяви про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів, повідомлення про накладення заборони відчуження нерухомого майна, повідомлення суду і слідчих органів про накладення арешту та інші, якщо вони надійшли поштою або подані нотаріусу кур`єром до дня вчинення нотаріальної дії, заяви батьків про надання згоди неповнолітній дитині на відчуження майна, заява одного з подружжя про згоду на розпорядження майном, заява від співвласника про відмову від переважного права купівлі частки в праві спільної часткової власності, заяви про скасування заповіту або довіреності тощо, незалежно від того, чи були вони подані нотаріусу особисто або повіреною особою, кур`єром, чи надійшли поштою.

Отже, виходячи зі змісту ст. 1281 ЦК України та вищенаведених норм, які регулюють діяльність нотаріуса, - претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи, тому правомірним слід вважати, що законодавством допускаються два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців; опосередковано, через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

В позовній заяві позивач посилаючись на норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України вказує, що спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі, але вказане спростовується довідкою Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 29.09.2022 року № 11-06/161. Також відповідач ОСОБА_1 ( яка була дружиною спадкодавця) розірвала шлюб з ОСОБА_3 10.07.2006 року, а тому не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилася.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємців про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язано довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку неможливості надати такі докази заявити клопотання про їх витребування, однак з дотриманням правил та процедур, встановлених ЦПК України.

Таким чином, позивач не довів, що відповідачі прийняли спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки з наданих документів, вбачається, що на час відкриття спадщини позичальник та відповідач ОСОБА_2 проживали за різними адресами, шлюб між ОСОБА_1 та спадкодавцем розірвано, спадкова справа не заводилася, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 128, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК « ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Щорський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев