ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/1552/21 Номер провадження 22-ц/814/2435/22Головуючий у 1-й інстанції Шелест І.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Клименко Я.О.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Білоголовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 листопада 2021 року, постановлену суддею Шелест І.М. (повний текст складено 17 листопада 2021 року),

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Кераміка», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання припиненими трудових відносин,

в с т а н о в и в:

09.05.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, уточнивши вимоги заявою від 27.08.2021, в якому просить визнати припиненими її, як директора, трудові відносини з ТОВ «ВС Кераміка» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням із дня ухвалення судового рішення із внесенням відповідних даних у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань./а.с.177 т.1/

В обґрунтування позову зазначає, що протоколом загальних зборів ТОВ «ВС Кераміка» від 27.07.2017 призначена директором товариства та між ними укладено трудовий договір від 27.07.2017 №01/07-17 терміном на 2 місяці, який в силу ст.39-1 КЗпП України продовжений на невизначений час у зв`язку із тим, що вона продовжила виконання обов`язків директора по закінченню терміну трудового договору. Інформацію про призначення директора внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

26.01.2021 нею на адресу кожного з учасників товариства, а саме, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вона направила заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України із 02.03.2021 та повідомлення про проведення 01.03.2021 загальних зборів учасників товариства, до порядку денного яких внесено питання про її звільнення і призначення нового директора. У зв`язку із неприбуттям на збори учасників питання про звільнення не вирішено, чим порушується її право на вільний вибір праці, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.11.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Припинено трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Кераміка» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, а пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових відносин, тому суд визнав ефективним і таким, що не суперечить закону, такий спосіб захисту як припинення трудових відносин на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Саме по собі рішення суду про визнання трудових правовідносин припиненими є достатньою підставою для внесення уповноваженим органом відповідних змін до інформації, що міститься в Державному реєстрі, в силу повноважень, покладених на такий орган законодавством.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.12.2021 стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Кераміка», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частках із кожного на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн., а саме по 302,67 коп. із кожного.

У задоволенні вимог в частині стягнення 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

Додаткове рішення вмотивовано тим, що, оскільки докази сплати судового збору долучено до матеріалів справи, а при ухваленні рішення за результатами розгляду справи, задовольняючи позовні вимоги, суд не вирішив питання про стягнення судового збору, тому винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат по оплаті судового збору є необхідним. Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу, районний суд виходив з того, що строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України на подання доказів цих витрат пропущений позивачкою без поважним причин, тому заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що він, як учасник товариства, не отримував повідомлення про скликання 01.03.2021 загальних зборів учасників та не отримував заяву ОСОБА_1 про звільнення від 26.01.2021, у зв`язку з чим не був присутнім на загальних зборах.

Вважає відсутніми підстави для звільнення ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням на підставі заяви від 26.01.2021, оскільки вона після закінчення попередження про звільнення не залишила роботу та продовжила виконувати трудові обов`язки, не звертаючись із питанням передачі печатки, статутних документів, кадрової та бухгалтерської документації учасникам товариства. Після закінчення попередження про звільнення вона підписувала документи як директор товариства, зокрема, підписувала як директора товариства відзив на позов, засвідчувала додані до відзиву документи.

Доводить про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 на підставі заяви від 26.01.2021 з дати, вказаної в цій заяві, оскільки нею не було зазначено підстав, передбачених ч.2 ст.38 КЗпП України, що унеможливлювали продовження роботи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.01.202 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.11.2021./а.с.74 т.2/

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

У судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача адвокат Білоголовська Л.А. проти апеляційної скарги заперечила, доводячи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «ВС Кераміка» №02/07-17 від 27.07.2017 ОСОБА_1 призначено на посаду директора товариства із 27.07.2017 на умовах трудового контракту строком на 2 місяці./а.с.9-11 т.1/

На підставі указаного протоколу загальних зборів 27.07.2017 ТОВ «ВС «Кераміка» укладено із ОСОБА_1 трудовий контракт №01/07-17, відповідно до якого остання прийнята на посаду директора товариства строком на 2 місяці з 28.07.2017 по 27.09.2017./а.с.13-17 т.1/

У відповідності до рішення загальних зборів засновників (протокол №02/07-17 від 27.07.2017) на підставі наказу №14к ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора товариства «ВС Кераміка» із 28.07.2017 по 28.09.2017, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці та внесено відомості до Державного реєстру./а.с.18, 20, 25 т.1/

Після закінчення вказаного строку трудового договору ОСОБА_1 продовжила виконувати обов`язки директора та на підставі ст.39-1 КЗпП України трудовий договір визнано продовженим на невизначений строк, про що прийнято відповідний наказ № 0/1к від 28.09.2017./а.с.19 т.1/

Учасниками ТОВ «ВС Кераміка» є ОСОБА_2 частка у статутному капіталі 60%; ОСОБА_3 частка у статутному капіталі 40%./а.с.28 т.1

26.01.2021 ОСОБА_1 заявила про звільнення її з посади директора за власним бажанням із 02.03.2021, направивши відповідні заяви на адресу ТОВ «ВС Кераміка» та засновників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.43,49,51 т.1/

Крім того, 26.01.2021 ОСОБА_1 склала повідомлення учасникам ТОВ «ВС Кераміка» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скликання 01.03.2021 позачергових загальних зборів ТОВ «ВС Кераміка» і включення до порядку денного, зокрема, питання про звільнення її з посади директора та призначення директора товариства, які направила учасникам цінними листами з описом вкладення./а.с.48,50/а.с.5762 т.1/

01.03.2021 загальні збори ТОВ «ВС Кераміка» не відбулися у зв`язку з неприбуттям учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується листом реєстрації учасників, та про що директором ОСОБА_1 складено акт б/н від 01.03.2021./а.с.67 т.1/

Відповідно до пп. «в» п. 7.2. Статуту ТОВ «ВС Кераміка» до компетенції Загальних зборів учасників належить обрання та відкликання членів виконавчого органу. При цьому, згідно абз.2 цього пункту, рішення з цього питання приймається простою більшістю голосів.

Збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів (п. 7.3. Статуту).

Збори учасників можуть скликатися на вимогу виконавчого органу (п. 7.7. Статуту).

Обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу відноситься до компетенції загальних зборів учасників (п.1 ч.2 ст.30 Закону України №2275-VIII «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва (ч.4 ст.39 Закону №2275-VIII).

Загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства (п.1 ч.1 ст.31 Закону №2275-VIII).

Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства (ч.ч. 2-3 ст.32 Закону №2275-VIII).

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України.

Тому, особливістю звільнення директора товариства, на відміну від іншого працівника, є те, що дана особа є керівною і звільняється не лише на підставі вимог КЗпП України, а й з урахуванням вимог Закону №2275-VIII, а також установчих документів самого Товариства.

Системний аналіз положень ст.38 КЗпП України, ст.39 Закону №2275-VIII дає підстави для висновку, що праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариств провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу.

Частково задовольняючи позов та припиняючи трудові відносини між ОСОБА_1 і ТОВ «ВС Кераміка» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, суд першої інстанції за встановлених фактичних обставин та на підставі цитованих положень закону і положень статуту товариства прийшов до висновку, що трудові права позивачки порушені та підлягають судовому захисту шляхом визнання припиненими трудових відноси, що узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 по справі № 758/1861/18. Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб (відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 22.05.2019 по справі №757/61865/16-ц, від 03.07.2019 по справі №520/11437/16-ц).

Рішення суду про визнання трудових правовідносин припиненими є достатньою підставою для внесення уповноваженим органом відповідних змін до інформації, що міститься в Державному реєстрі, в силу повноважень, покладених на такий орган законодавством, тоді як покладення судом зобов`язання вчинити відповідні дії третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства.

Апеляційний суд із такими висновками районного суду погоджується, оскільки вони ґрунтуються на повно з`ясованих фактичних обставинах та правильно застосованих нормах матеріального права, які регулюють спірні відносини.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до незгоди із судовим рішенням та запереченням обставин, які не спростовані належними і допустимими доказами і фактично вказують на ухилення відповідачів від вирішення заявленої позивачкою вимоги про припинення трудових відносин.

Зокрема, заперечення ОСОБА_2 , як учасником товариства, одержання повідомлення про скликання 01.03.2021 загальних зборів учасників та не одержання ним заяви ОСОБА_1 про її звільнення від 26.01.2021, чим він обґрунтовує його відсутність на загальних зборах учасників товариства, колегією суддів до уваги не приймається.

По-перше, такі повідомлення позивач направила поштовим відправленням з оголошеною цінністю на відомі їй адреси відповідачів. По-друге, останні не спростували, що такі повідомлення їм не були вручені поштою. По-третє, навіть будучи вже обізнаними із заявленим спором у суді, ні апелянт, ні інший засновник не вчинили будь-яких необхідних дій для урегулювання трудового спору, усунувшись від його вирішення у передбачений законом спосіб, чим порушили право позивачки на вільний вибір праці.

Також не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, в яких ОСОБА_2 вважає відсутніми підстави для звільнення ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням на підставі заяви від 26.01.2021, оскільки вона після закінчення попередження про звільнення не залишила роботу та продовжила виконувати трудові обов`язки.

Враховуючи, що процедура звільнення ОСОБА_1 , як директора товариства, залежала не лише від її волевиявлення на припинення трудових відносин, але і від вчинення необхідних, передбачених законом та статутом дій співзасновників товариства, тому позивач правомірно продовжувала виконувати трудові обов`язки до вирішення спору судом і саме згідно заяви про зміну позовних вимог, припинення трудових відносин просила визнати з дати ухвалення судового рішення.

Окрім того, колегія суддів визнає неспроможними доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 на підставі заяви від 26.01.2021 із дати, вказаної в цій заяві, за відсутності передбачених ст.38 КЗпП України підстав, що унеможливлювали продовження її роботи.

Апеляційний суд звертає увагу, що частиною 1 статі 38 КЗпП України передбачено підставу розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, про що необхідно попередити власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. При цьому, наведення обставин, що зумовили бажання працівника звільнитися, - не вимагається. Натомість у названій нормі законодавець визначає підстави, за наявності яких власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник: переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість і т.п.

Однак у даному випадку, викладене у заяві ОСОБА_1 прохання про звільнення за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України із 02.02.3021, тобто більше ніж через 2 тижні від попередження власника, обумовлене не такими обставинами, а передбаченою положеннями статуту та Закону №2275-VIII процедурою звільнення виконавчого органу (директора) товариства (виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів).

Будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається (ст.22 КЗпП України).

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 №8-рп/2007 та від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначав, що визначене ст.43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України).

Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні (ч.1 ст.38 КЗпП України).

Обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу відноситься до компетенції загальних зборів учасників (п.1 ч.2 ст.30 Закону України №2275-VIII «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Встановлені у справі обставини, а саме: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, повідомлення про це учасників товариства, ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства.

Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом із тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Отже, районний суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «ВС Кераміка» у зв`язку із звільненням із займаної посади директора товариства на підставі частини першої статті 38 КЗпП України, оскільки не вирішення загальними зборами учасників товариства питання про звільнення працівника з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці. Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.123.2019 у справі №758/1861/18, від 03.07.2019 у справі №520/11437/16-ц.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 листопада 2021 року-залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.08.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В.Дряниця

О.В.Чумак