Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4668/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матюшко Вадима Володимировича про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 24.06.2022 року задовольнив частково заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , зокрема, наклав арешт на нежиле приміщення в житловому будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; загальною площею 186,8 кв.м. та земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва з кадастровим номером :01:023:0354, площею 0,1 га, з цільовим призначенням: для іншої житлової забудови, яка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, в решті заявлених вимог - відмовив.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 06.07.2022 року відкрив провадження по справі в загальному порядку й призначив справу до підготовчого засідання.

02.08.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матюшко В.В. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будинки 4 та АДРЕСА_2 , рік побудови - 2004, та комплекс нежитлових будівель літ. "А" пл. 1352,1 кв.м. та споруди, за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_3 ; заборони державним реєстраторам та будь-яким іншим особам, які наділені правами у сфері державної реєстрації здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) або припинення права власності на об`єкти нерухомого майна.

Заява обґрунтована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Новаційний договір позики грошових коштів у національній валюті. Оскільки відповідачем неналежно виконувалися взяті зобов`язання щодо оплати грошових коштів у встановленому договором порядку, позивач звернулась до суду та просить здійснити дострокове стягнення грошових коштів та процентів в загальній сумі 9 169 489,50 грн. Представник позивача зазначає, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з травня 1980 року по жовтень 1987 року та у період з червня 1989 року по грудень 2021 року. Грошові кошти за борговими розписками надавалися у період з квітня 2012 року по серпень 2016 року і були використані для перебудови та ремонту житла, придбання приміщення під сімейний бізнес - станції технічного обслуговування і на придбання транспортних засобів.

За даними з Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_3 на праві спільно сумісної власності належить майно: будинок АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , та комплекс нежитлові будівлі літ. "А" пл. 1352,1 кв.м. та споруди, за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_3 .

Представник позивача вказав, що ухвалою суду від 24.06.2022 року попередню заяву про забезпечення позову задоволено частково, ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, на яке накладено арешт становить близько - 2,5 млн. грн. та земельної ділянки - 148 000 грн., що разом становить менше 15 % заявленої ціни позову. Оскільки вимоги позивача до відповідачів становлять суму майже в 10 млн грн. у ОСОБА_1 наявна можливість в подальшому лише частково задовільнити вимоги за рахунок лише 15% майна відповідача.

Окрім того, сторона позивача зазначила про наявний судовий спір у справі № 357/1613/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власності, предметом якої є майно житлового будинку по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 . Як вбачається з позовних вимог у сторін існує спір щодо користування спільним майном, що в подальшому стане наслідком заявлення однією зі сторін вимог про розподіл майна або воно буде реалізовано. Зазначені обставини вказують на реальну загрозу ефективного захисту інтересів позивача.

Також, представник позивача повідомив, що позивачу стала відома інформація, що на початку липня 2022 року ОСОБА_3 було реалізовано належний йому транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes Bens», вантажопасажирський (VITO), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ринкова вартість якого наразі становить близько 12 000 доларів США.

Позивач має побоювання, що відповідачем може бути вчинено фраудаторний правочин щодо відчуження майна за рахунок якого в подальшому, у разі задоволення позовних вимог, може бути виконано рішення суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з долучених до матеріалів заяви про забезпечення доказів документів, відповідачу ОСОБА_3 належить на праві власності майно: будинки АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , та комплекс: нежитлова будівля літ. "А" пл. 1352,1 кв.м. та споруди, за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_3 .

Представник позивача зазначає, що ринкова вартість зазначених об`єктів становить близько 7 млн. грн., що враховуючи суму заборгованості надасть можливість за рахунок даного майна задовільнити вимоги позивача, а також надано докази, набуття права власності в період шлюбу, а тому наявні підстави вважати вказане майно спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Судом враховано, що спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та нежитлове приміщення, жодним чином не позбавляє власника права володіння майном.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки арешту майна, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що підлягає до задоволення вимога про накладення арешту на будинки АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , та комплекс: нежитлова будівля літ. "А" пл. 1352,1 кв.м. та споруди, за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_3 . Однак, в частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та будь-яким іншим особам, які наділені правами у сфері державної реєстрації здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) або припинення права власності на вказані об`єкти нерухомого майна - заява задоволенню не підлягає. Правових підстав для задоволення таких вимог у суду немає. Крім того, арешт майна це і є тимчасове, до скасування у встановленому ЦПК України порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження майном. Арешт майна - це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до завершення розгляду спору, а тому є зайвим встановлення заборони на вчинення певних дій переліченим вище суб`єктам.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матюшко Вадима Володимировича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- будинок АДРЕСА_2 (реєстрова книга № 92 реєстровий № 10749)

- будинок АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 25248711);

- комплекс, нежитлова будівля літ. "А" пл. 1352,1 кв.м. та споруди, за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна: 28609685)

В іншій частині заявлених вимог по забезпеченню позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_6

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяО. Я. Ярмола