Справа № 214/8925/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

13 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/8925/21 за позовною заявою Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, представленого органом опіки та піклування, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, визнання права користування житловим приміщенням, накладення заборони на відчуження житла в інтересах дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, представленого органом опіки та піклування, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, в якому перебуватиме дитина або опікуна; визнати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що має право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти заборону на відчуження вказаного майна - до досягнення повноліття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 07 квітня 2021 року ОСОБА_2 в КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР народила хлопчика та покинула його в закладі охорони здоров`я. 14 квітня 2021 року Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення за №202 «Про реєстрацію народження покинутої дитини Обуховського (хлопчика), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 », на підставі якого факт народження дитини зареєстровано із присвоєнням дитині персональних даних - як ОСОБА_1 . ОСОБА_2 є матір`ю-одиначкою, відомості про батька відсутні, у зв`язку з чим під час реєстрації народження дитини відомості про батьків зазначено згідно з ч.2 ст.135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №252 від 21 квітня 2021 року малолітньому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. За весь час від народження дитини ОСОБА_2 життям, здоров`ям та розвитком сина не цікавилась, до служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради з приводу повернення їй дитини на виховання не зверталась. Оскільки дії та поведінка ОСОБА_2 є свідчення ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування батьківськими правами, тому позивач, діючи в інтересах та на захист малолітньої дитини, вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження із проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі з призначенням справи до судового розгляду по суті.

Представник позивача - Іванова О.В. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою належним чином, у тому числі в порядку ст.128 ЦПК України. Заяв про відкладення судового засідання, відзиву чи заяви про надання додаткового часу для подання відзиву, від відповідача на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР Кондрат О.С. в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, який стосується інтересів малолітньої дитини, в інтересах якої безпосередньо пред`явлено позов, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання нею відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 07 квітня 2021 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Криворізької міської ради на 25 тижні вагітності ОСОБА_2 народила недоношеного хлопчика вагою 0,750 г, зростом - 29 см. На момент народження дитини ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Вказані обставини встановлено з медичного свідоцтва про народження дитини форми №103/о від 12 квітня 2021 року №2014 (а.с.10-зворот).

12 квітня 2021 року ОСОБА_2 подала заяву про відмову забрати з пологового будинку народжену нею ІНФОРМАЦІЯ_2 дитину (хлопчика) у зв`язку з тим, що дитина народилась недоношеною, має серйозні вади розвитку, а вона є матір`ю-одиначкою та за своїм матеріальним станом не зможе їй забезпечити повноцінне лікування та догляд (а.с.12). Аналогічні підстави відмови викладено в наданих нею письмових поясненнях (а.с.14-зворот).

За даним фактом 12 квітня 2021 року працівниками КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР у присутності працівника органу внутрішніх справ - Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, представника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради та працівника КМЦСССД складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я (а.с.13). На момент складання акта стан здоров`я дитини визначено як вкрай важкий, дитина знаходилась у відділенні інтенсивної терапії КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР.

12 квітня 2022 року керівництвом КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР на адресу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради - за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 направлено повідомлення про покинуту в пологовому будинку дитину із проханням зареєструвати новонародженого Обуховського (хлопчика) з вирішенням питання подальшого влаштування дитини (а.с.14, 15).

Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №202 від 14 квітня 2021 року (а.с.7) порушено клопотанням перед органом державної реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію народження покинутої дитини - хлопчика ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , із присвоєнням йому прізвища - « ОСОБА_3 », імені - « ОСОБА_4 », по батькові - « ОСОБА_5 ». Матір`ю дитини записати - ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_6 .

15 квітня 2021 року Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) проведено державну реєстрацію народження хлопчика, народженого ОСОБА_2 із складанням актового запису №83 від 15 квітня 2021 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 квітня 2021 року (а.с.10), дитину зареєстровано як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Україна; мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_6 ; відомості про батьків зазначені згідно з ч.2 ст.135 СК України на підставі даних, зазначених в рішенні Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №202 від 14 квітня 2021 року.

Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №252 від 21 квітня 2021 року малолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштовано до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР на повне державне забезпечення, на адміністрацію якого тимчасово покладено функції опікуна (а.с.8).

За весь час від народження ОСОБА_1 , перебування дитини в медичних закладах, ніхто долею та станом здоров`я дитини не цікавився, участь у вихованні та утриманні не приймав, матеріальної допомоги не надавав, наміру забрати дитину в сім`ю не проявляв.

У відповідності до ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування.

Так, обов`язок батьків забрати дитину з пологового будинку є необхідною передумовою для здійснення ними всіх інших особистих немайнових прав щодо дитини. Вказаному обов`язку батьків кореспондує право дитини на сім`ю, визначене ч.3 ст.4 СК України, яке, в даному випадку, полягає у її праві на проживання в сім`ї.

Положеннями діючого СК України не передбачено поняття «відмова від дитини», хоча з аналізу ч.3 ст.143 СК України слідує, що фактично батьки можуть залишити дитину у пологовому будинку в разі наявності у дитини істотних вад фізичного та (або) психічного розвитку, або інших обставин, які мають істотне значення. Тоді дитина береться під опіку держави. Однак, відмова від прав на дитину не означає звільнення від обов`язку брати участь у його виховному процесі та надавати матеріальну підтримку. Поняття «інші обставини», які слугували підставою для того, що батьки не забрали дитину з пологового будинку і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, мають суб`єктивний характер і залежать від кожної конкретної ситуації, зокрема, такі як: тривале відрядження, хвороба батьків, навчання, відбування покарання, тяжкі матеріально-побутові умови (п.п.3.1 п.3 Наказу МОЗ України №123 від 18 травня 1998 року). При добровільній відмові від дитини матір не позбавляють батьківських прав протягом шести місяців - за законом їй дається час подумати і, можливо, змінити своє рішення. Після закінчення цього терміну дитині може бути призначений опікун, але за умови позбавлення батьківських прав її батьків, що провадиться через шість місяців. Протягом цього терміну дитина перебуває в державній установі (п.1 ч.1 ст.164 СК України).

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 12 квітня 2021 року, знаходячись в пологову будинку, подала заяву про відмову від новонародженого нею хлопчика - ОСОБА_1 та протягом 6 місяців після його народження не проявляла до нього батьківського піклування, не надавала матеріальної допомоги, вчиняючи дії, які свідчать про явну відсутність у неї бажання бути матір`ю для дитини. Нотаріально посвідченої згоди на його усиновлення вона також не надавала, що унеможливлює призначення дитині опікуна.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ №866 від 24 вересня 2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Згідно з висновком виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №10/39-4304 від 13 жовтня 2021 року (а.с.5-6) вирішено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Разом з тим, суд погоджується із зазначеним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт умисного, винного та свідомого ухилення нею від виконання батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, виховання малолітнього сина ОСОБА_1 . Подання відповідачем заяви про відмову від дитини одразу після пологів, відсутність інтересу до дитини протягом всього часу від її народження є безпосередніми свідченнями самоусунення від виконання батьківських обов`язків та відсутності інтересу до майбутнього дитини, стану її здоров`я, розвитку.

На підставі викладеного, керуючись принципом найкращого забезпечення інтересів дітей, закріпленим у Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 в даному випадку є доречними та необхідним з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як слідує з положень ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Оскільки відповідач є фізично здоровою особою в працездатному віці, має можливість та зобов`язана утримувати свого сина, не дивлячись на відмову від нього, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття - на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина.

Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, відмовлятися від належних дитині майнових прав, зобов`язуватися від імені дитини порукою чи видавати письмові зобов`язання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРМ №453944 від 15 серпня 2011 року належить 3/8 частин житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 червня 2022 року (а.с.27-28). Крім того, зареєстроване місце проживання відповідача також знаходиться за вказаною адресою з 28 жовтня 2014 року (а.с.16).

Враховуючи, що малолітній ОСОБА_1 має всі законні права на користування належною його матері ОСОБА_2 часткою нерухомого майна, тому з метою забезпечення захисту та гарантії дотримання житлових прав та інтересів дитини у майбутньому та забезпечення непорушності її майнових прав, суд приходить до висновку про можливість застосування приписів ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» та накладення заборони на відчуження 3/8 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_2 не є одноособовим власником житлового приміщення, тому накладення заборони на відчуження квартири в повному обсязі свідчитиме про безпідставне обмеження прав іншого її співвласника - ОСОБА_7 , який відношення до предмету спору у справі не має. Відтак позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.14 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а тому керуючись ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 2724 грн. 00 коп. (одночасне заявлення трьох вимог - за ставками судового збору, що діяли на момент звернення до суду, тобто 908 грн. * 3).

У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 274 ч.4, ст.ст.280-284, 287, 354, 355, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, представленого органом опіки та піклування, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, визнання права користування житловим приміщенням, накладення заборони на відчуження житла в інтересах дитини - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття - на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2724 грн. 00 коп.

Накласти заборону на відчуження 3/8 частин нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Накладання заборони щодо відчуження частки нерухомого майна підлягає реєстрації в порядку, встановленому законом, із обов`язковим внесеннях даних до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного тексту не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про учасників справи:

Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки та піклування, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 32.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд. 4-а.

Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, б-р. Маршала Василевського, буд.11-а.

Заочне рішення суду складено та підписано 13 жовтня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко