Справа № 447/133/22 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 22-ц/811/907/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИЛА:

20 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох житлових квартир: квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться на першому поверсі, власник позивач, і квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на другому поверсі, власниця - відповідачка ОСОБА_2

28 березня 2021 року позивачем виявлено, що сусідка ОСОБА_2 залила його ванну кімнату, зі стелі текла вода коричневого кольору зі світильника, розташованого на підвісній гіпсокартонній стелі ванної кімнати, внаслідок чого зникло (вибило) світло, залито підлогу у ванній кімнаті, внаслідок такого залиття необхідно ремонтувати підвісну стелю, світильник, вийшла з ладу одна лінія електропроводки в межах підвісної стелі у ванній кімнаті з чотирма точковими світильниками, відбулося розбухання дверного полотна ДСП після залиття, потемніння міжплиточних швів.

З цього приводу батьком ОСОБА_1 запрошено двох сусідів для фіксації факту залиття ванної кімнати, а саме складено акт залиття від 28 березня 2021 року.

Позивач показав ОСОБА_2 затоплену ванну кімнату, вину вона визнала та погодилась в усній формі відшкодувати вартість ремонту в сумі 10000 грн.

У добровільному порядку відшкодування не відбулось, тому позивач звернувся до експерта, яка здійснила виїзд за адресою проживання позивача для дослідження та з`ясування причин залиття ванної кімнати та визначення вартості ремонтно-будівельних робіт.

26 листопада 2021 року експертом на адресу ОСОБА_2 направлено листа з повідомленням про те, що 03 грудня 2021 року відбудеться огляд з дослідженням квартири АДРЕСА_4 , з метою виявлення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття, та квартири АДРЕСА_5 з метою встановлення причини залиття квартири АДРЕСА_2 .

03 грудня 2021 року експертом у присутності позивача проведено огляд з фотофіксацією і обмірами ванної кімнати квартири АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 відмовилася надати доступ експерту до своєї квартири АДРЕСА_3 для огляду та дослідження.

10 грудня 2021 року експертом за результатом огляду та обстеження, складено висновок, яким встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_2 відбулося з санвузла вище розташованої квартири АДРЕСА_5 , у зв`язку із витоком води з сантехнічних приладів вказаної квартири, визначено вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 , в сумі 10 920 грн. Вказану суму шкоди ОСОБА_2 позивачу не сплатила.

Крім завданої матеріальної шкоди у розмірі 10 920 грн позивач просив стягнути з відповідачки моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 3 000 грн. ОСОБА_1 зазначив, що вказані триваючі обставини призвели до приниження відповідачкою його людської гідності, порушення його прав як власника квартири, до погіршення морального та матеріального стану, душевних триваючих досі переживань, страждань, пригніченості, які він зазнав у зв`язку з неправомірною поведінкою відповідачки щодо нього та його майна.

З урахуванням вищенаведеного, просив стягнути з відповідачки на його користь також судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 992,40 грн, послуги експерта на суму 3900,00 грн, послуги банку у сумі 39,00 грн, витрати, які будуть понесені на правничу допомогу адвоката.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 30 березня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 ,подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що Акт від 28.03.2021 про залиття не складався балансоутримувачем чи обслуговуючою організацією, а складався власником квартири за участю свідків, оскільки будинок АДРЕСА_6 не перебуває на обслуговуванні жодної обслуговуючої організації. Вказаний Акт відповідає вимогам додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 № 927/11207, а тому повинен був взятий до уваги районним судом. Також вважає, що належним доказом у даній справі є висновок експерта ТзОВ «Гал-Світ» за № 055/21 від 10.12.2021 про результати проведеної будівельно-технічної експертизи квартири позивача після затоплення. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник не надали суду належних, достовірних, допустимих доказів, які б в своїй сукупності були достатніми для підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачки та залиттям квартири позивача.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода завдана особі і її майну або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка завдавача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2020 року, зареєстрованого у реєстрі за №927, що стверджується копіями: договору купівлі-продажу квартири, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 жовтня 2020 року, технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 28-35).

Згідно акту про наслідки залиття житлового приміщення (ванної кімнати) за адресою: АДРЕСА_7 , складеного 28 березня 2021 року батьком власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , власником квартири ОСОБА_1 , мешканцями будинку АДРЕСА_8 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 даного будинку на першому поверсі було виявлено відсутність світла, з світильника на стелі текла вода брудно-коричневого кольору, підлога залита водою (а.с.36).

Згідно висновку експерта №055/21 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по заяві ОСОБА_1 складеного 10 грудня 2021 року експертом-будівельником ТзОВ «ГАЛ-СВІТ» Грінько О.І. встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_4 відбулось з санвузла вищерозташованої квартири АДРЕСА_5 у зв`язку із витоком води з сантехнічних приладів вказаного приміщення. Відповідно до висновку експерта для проведення експертизи надані наступні документи та матеріали: копія технічного паспорту на квартиру, складеного Інститутом містобудування та архітектури від 26 лютого 2021 року; копія договору купівлі-продажу квартири №927 від 26 жовтня 2020 року, посвідчений Алєксєєвою Г.М., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу; копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №229637747 від 26 жовтня 2020 року; копія плану 2-го поверху будинку АДРЕСА_6 ; копія акту про наслідки залиття житлового приміщення (ванної кімнати) за адресою: АДРЕСА_7 від 28 березня 2021 року.

У висновку експерта зазначається, що власник квартири АДРЕСА_5 відмовилась допустити експерта до огляду та дослідження сантехнічних приладів належної їй квартири, висновок зроблений на підставі дослідження поверхових планів першого та другого поверхів будинку та акту про наслідки залиття житлового приміщення (ванної кімнати) за адресою АДРЕСА_7 .

Вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 , встановлених на час виконання експертизи, становить 10 920,00 грн.

Відповідно до довідки МКП «Миколаївводоканал» від 15 лютого 2022 року абоненту ОСОБА_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_9 послуги надаються згідно укладеного договору №867 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщенням якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого постачання та централізованого водовідведення від 27 серпня 2020 року.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України).

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч.1,2 ст. 106 ЦПК України).

Ст. 80 ЦПК України, визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до висновку експерта він складений 10 грудня 2021 року за заявою ОСОБА_1 на підставі акту про залиття квартири від 28 березня 2021 року.

Даний акт суд визнав не допустимим доказом з огляду на наступне.

У відповідності до п.2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена в додатку № 4 до цих Правил, в яких зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті обов`язково повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Зазначені вимоги щодо складання акту передбачені і в Листі Міністерства з питань ЖКГ України щодо ремонту квартири після залиття від 29.12.2009 № 12/20-11-1975.

Виходячи з наведеного дослідивши акт, суд першої інстанції дійшов висновку, що такий складений особами, які не мали права його складати.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що будинок за адресою: АДРЕСА_6 є двоквартирним будинком та у матеріалах справи відсутні відомості про укладення угоди з виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За таких обставин, висновок суду про недопустимість такого доказу, як акт про залиття квартири від 28 березня 2021 року є помилковим.

Аналізуючи висновки експерта, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час проведення експертизи, перед експертом не ставилось питання про причину затікання, оскільки висновок ґрунтувався виключно на візуальному обстеженні стелі без демонтажу гіпсокартонних плит, про які йдеться у висновку, не виключено можливості затікання комунікацій, що можуть бути розташовані між перекриттями та/або відсутність таких, тобто такий висновок (за умови допустимості висновку експерта як доказу) також не дає можливості встановити вину відповідачки.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на те, що з вказаного висновку вбачається, що на вирішення експертизи поставлені наступні питання:

1. Яка причина залиття квартири АДРЕСА_4 ?

2. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_4 ?

Колегія суддів зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивачки, не заявляла та не надавала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

За таких обставин, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, врахувавши дані акту про залиття квартири та висновок про визначення вартості збитків, завданих внаслідок затоплення житлової квартири позивача, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, оскільки є підтвердженою належними, допустимими, достовірними доказами.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вказує на наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем доведено завдання йому моральної шкоди внаслідок залиття його квартири, оскільки залиття квартири викликало у позивача негативні емоції, хвилювання, зусилля, витрату часу та спрямування своїх фізичних та душевних сил на намагання відновити попереднє становище, яке було у квартирі до її залиття.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, керуючись вимогами справедливості, розумності, враховуючи ступінь вини відповідача у заподіянні залиття квартири, що носить форму необережності, відмову відповідача вирішити спір з позивачем добровільно в позасудовому порядку, що викликало додаткові душевні переживання у позивача, колегія суддів визначає розмір моральної шкоди, завданої відповідачем позивачу внаслідок залиття квартири у розмірі 1 000 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову позивачем сплачено 992,40 грн та за подання апеляційної скарги сплачено 1 488,60 грн (а. с. 1, 86 )

Апеляційним судом позовні вимоги задоволено частково, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір в сумі 2124 грн 48 коп.

Згідно ст. 153 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Позивач на підтвердження судових витрат надав копії квитанції № 0.0..1 від 24 листопада 2021 року на суму 3900 грн в підтвердження сплати за проведення будівельно-технічної експертизи.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню понесені витрати за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 3900 грн.

У задоволенні вимоги про стягнення 39 грн за послуги банку належить відмовити, з огляду на те, що такі витрати не належать до судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10920 гривень матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2124 грн. 48 коп. судового збору та 3900 гривень витрат за проведення будівельно-технічної експертизи.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2022 року

Головуючий

Судді