ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1039/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/824/22 Категорія: на ухвалу Льон О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ»;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гончарук А.В.

розглянувши в м. Черкаси в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гончарука Андрія Володимировича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2022 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Льон О.М. у приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області 28.06.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, -

в с т а н о в и в :

09 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гончарук А.В. звернулися в суд до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2022 року позивачу ОСОБА_1 було надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

В ухвалі судом вказується на необхідність усунення наступних недоліків позивачем: надання квитанції про сплату судового збору, засвідченої належним чином копії оскаржуваного наказу або обґрунтоване клопотання про його витребування, вказати ціну позову та надати розрахунок середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, про стягнення якого пред`явлено вимогу.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської від 28 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» - повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався, що представником позивача адвокатом Гончаруком А.В. 20.06.2022 року на виконання вище вказаної ухвали суду було подано через канцелярію суду позовну заяву у новій редакції від 20.06.2022 року в двох екземплярах. Зі змісту даного позову вбачається, що позивач та її представник - адвокат Гончарук А.В. зверталися з письмовими зверненнями до відповідача з запитами про надання необхідних для звернення до суду документів. На звернення адвоката відповіді не отримано, а звернення позивача ОСОБА_1 одержувачу не вручено, відправлення повернулися на адресу відправника у зв`язку з відмовою в отриманні відправлення.

Натомість, суд вказує, що позивачем ОСОБА_1 та її представником адвокатом Гончаруком А.В. до позовної заяви не долучено оспорюваного наказу відповідача про відсторонення ОСОБА_3 від роботи, який безпосередньо є предметом спору між сторонами та обґрунтованого клопотання про його витребування.

Суд першої інстанції роз`яснив позивачу про його право на звернення до суду із заявою про витребування доказів і до подання позову, як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Також, суд першої інстанції зазначив, що позивачем залишилася поза увагою вимога суду, зазначена в ухвалі про залишення позову без руху в частині надання розрахунку середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, про стягнення якого пред`явлено вимогу та зазначення ціни позову. До позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., тоді як в ухвалі суду від 14.06.2022 року було роз`яснено про наявність двох позовних вимог, що носять немайновий характер та обов`язок позивача сплатити судовий збір, щодо кожної із них.

Не погоджуючись з ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2022 року про повернення позовної заяви, позивач ОСОБА_4 та її представник адвокат Гончарук А.В. подали апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказується, що виявлені судом недоліки, а саме: сплата суми судового збору, визначення предмету і меж позовних вимог, у визначений судом п`ятиденний строк, позивачем було усунуто шляхом направлення відповідної заяви з додатками на адресу суду 20.06.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник звертають увагу на те, що позивачем до суду було надано вичерпні письмові докази, які підтверджують суть позовних вимог. Крім того, відповідачу надсилалися відповідні листи, письмові запити, адвокатський запит, які відповідачем проігноровано повністю.До часу досудового врегулювання спору та звернення до суду з позовними вимогами, відповідач жодним чином на письмові вимоги позивача ОСОБА_1 та представника позивача не відреагував.На сьогоднішній день позивачу ОСОБА_1 невідомо чи відсторонена вона від роботи, чи вже давно звільнена з місця роботи.

В апеляційній скарзі зазначається, що цивільно-процесуальним законодавством України прямо не визначені вимоги та порядок надання відповідних доказів. Інформація, яка може бути використана судом в якості доказу, стороною у справі може бути подана виключно до закінчені проведення підготовчого засідання, а в окремих випадках і на іншій стадії судового розгляду справи, якщо стороною належним чином буде доведено обставини неможливості подання доказу до закінчення проведення підготовчого засідання у справі.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гончарук А.В. просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2022 року, що перешкоджає провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу позивача не надходив від представника відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, та зважаючи на конкретні обставини у справі, оскарження процесуальної ухвали суду, які не вимагають проведення судового засідання з участю сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання щодо законності ухвали про повернення позову позивачу, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін, що передбачено вимогами цивільно - процесуального законодавства.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Згідно ст. 129 Конвенції України, суддя здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи 09.06.2022 року позивач ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції позовну заяву до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської від 14 червня 2022 року вказана вище позовна заява залишена без руху.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської від 28 червня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» - повернута позивачу.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем ОСОБА_1 та її представником адвокатом Гончаруком А.В. до позовної заяви не долучено оспорюваного наказу відповідача про відсторонення позивача ОСОБА_1 від роботи, який безпосередньо є предметом спору між сторонами, обґрунтованого клопотання про його витребування, не надано розрахунку середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, про стягнення якого пред`явлено вимогу, та не зазначено ціни позову, а також не сплачено в повному обсязі судовий збір.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до вказаного висновку, з огляду на наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Крім того, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Зі змісту позовної заяви, а також долучених до неї додатків вбачається, що позивачем вживались заходи з метою отримання оспорюваного наказу, та зазначено з яких причин він об`єктивно не може бути наданий суду разом із позовною заявою. Крім того, саме у позовній заяві заявлено відповідне клопотання про витребування відповідного наказу, зі змістом якого позивач ОСОБА_1 ознайомлена не була.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду не згодна з висновком суду першої інстанції, що за встановлених вище обставин, не долучення оспорюваного наказу відповідача про відсторонення позивача від роботи, який безпосередньо є предметом спору між сторонами, та обґрунтованого клопотання про його витребування, може бути підставою для відмови у відкритті провадження та поверненні позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 3 та ста. 4 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Право на працю, закріплене у ст. 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що ненадання позивачем розрахунку середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи, про стягнення якого пред`явлено вимогу та зазначення ціни позову не може обмежувати доступ до правосуддя. Крім того, слід також взяти до уваги, що надати суду такий розрахунок позивач не може, оскільки достеменно не відомо, протягом якого часу триватиме судовий розгляд, а отже, і період, за який слід здійснювати такий розрахунок.

Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що за своєю суттю вимога позивача усунути перешкоди у доступі до робочого місця та здійснити допуск до робочого місця є поновленням позивача на роботі, а тому позивач звільнений від сплати судового збору за подання таких позовних вимог.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку

незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

У справі Delcourt v. Belgium ЄСПЛ зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, та норми права, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, порушується право позивача на доступ до правосуддя, на що не звертається увага суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції формально віднісся до застосування норм процесуального закону, та дійшов помилкового та передчасного висновку про повернення позовної заяви з вищевказаних підстав, допустивши порушення вимог процесуального права, тому вимоги апеляційної скарги щодо скасування ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими та підлягають задоволенню апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки спростовують хибні висновки суду щодо повернення позовної заяви позивачу, а тому вимоги апеляційної скарги у зв`язку із порушенням вимог процесуального права підлягають задоволенню апеляційним судом.

На підставі викладеного, та враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала від 28.06.2022 року про повернення позивачеві позовної заяви не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, тобто порушення норм процесуального права, на які суд першої інстанції не звернув належної уваги.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов?язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов?язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до цього ж суду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гончарука Андрія Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи - скасувати.

Матеріали за позовом ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 до ТОВ «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, усунення перешкод у доступі до робочого місця, допуск до робочого місця та стягнення середнього заробітку за період незаконного відсторонення від роботи повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков