Справа № 583/228/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО», Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ»

про усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 року представник позивача - адвокат Кутовий Я.А. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про державну реєстрацію, в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння у ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» на користь власника ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) площею 4,7491 га, кадастровий номер :01:001:0225 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області; скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 4,7491 га кадастровий номер :01:001:0225 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області, номер запису про речове право: 23153040 від 31.10.2017 р.; скасувати державну реєстрацію права суборенди на земельну ділянку площею 4,7491 га кадастровий номер :01:001:0225 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області, номер запису про речове право: 35051438 від 14.01.2020 р. Свої вимоги мотивує тим, що позивач, як спадкоємець ОСОБА_2 , є власником земельної ділянки (паю) площею 4,7491 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області. У квітні 2019 р. мати позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення державного реєстратора. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 18.02.2020 р. позов було задоволено та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 30.10.2017 р. за № 336/17, однак 15.09.2020 р. Сумським апеляційним судом було скасовано дане рішення з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_2 померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 . На даний час склалася така ситуація, що власник земельної ділянки позбавлений можливості володіти та розпоряджатися своєю земельною ділянкою, оскільки її незаконно займає відповідач ПрАТ «Райз Максимко». Крім того, ПрАТ «Райз Максимко» безпідставно 01.01.2019 р. передало належну позивачу земельну ділянку в суборенду ТОВ «Райз Північ».

Ухвалою суду від 20.01.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14.02.2022 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

10.11.2022 р. від представника відповідача ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Клопотання мотивує тим, що у позовній заяві позивач посилається на ст. 387 ЦК України, тобто вбачається, що ним подано віндикаційний позов. Отже такий спір є майновим, так як його предметом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 р. у справі № 910/638/20 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «РАЙЗ МАКСИМКО». Так як предметом позову у справі № 583/228/22, яка розглядається Охтирським міськрайонним судом, є матеріально-правова вимога до відповідача ПрАТ «РАЙЗ МАКСИМКО, який є боржником у розумінні ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, тому даний позов відповідно до п.8 ч.1 ст. 20 ГПК України підсудний Господарському суду міста Києва та підлягає розгляду в межах справи № 910/638/20 про банкрутство ПрАТ «РАЙЗ МАКСИМКО».

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кутовий Я.А. в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представники відповідачів ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 255 ЦПК України передбачені випадки, в яких суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком справ, розгляд яких прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

В частині другій та третій статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21 квітня 2019 року (далі - КУПБ) передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно п.8 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19.

Позивач звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про державну реєстрацію з підстав незаконного зайняття відповідачами належної йому земельної ділянки, яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_2 .

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц провадження №14-499цс19).

Отже, вимоги ОСОБА_1 є вимогами немайнового характеру. Спір за цими вимогами не входить до числа тих, що відповідно статей 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, належать до юрисдикції господарського суду в межах справи про банкрутство.

Право власності позивача на земельну ділянку, щодо якої заявлені позовні вимоги, не оспорюється і даний спір не пов`язаний з підтвердженням права власності на земельну ділянку, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника майна. Дана земельна ділянка не може бути включена до складу ліквідаційної маси, відтак не є майновим активом відповідача.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідачів є немайновими, а спір не стосується питання щодо формування активу боржника, а тому не пов`язаний зі здійсненням провадження у справі про банкрутство ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 372/3584/16-ц (про визнання майнових прав на квартиру як об`єкт інвестування), на які звертає увагу відповідач ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» у своєму клопотанні, не можна застосувати у даній справі, зокрема, з огляду на відмінність у предметах позовів, відповідно до яких визначається предметна юрисдикція спорів, які може розглядати господарський суд у межах справи про банкрутство.

Отже, необґрунтованими є доводи відповідача ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» щодо юрисдикційної належності спору господарському суду. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Таким чином у суду відсутні підстави для задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО» про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 15.11.2022 р.

Суддя Охтирського міськрайонного

Суду Сумської області Плотникова Н.Б.