ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2929/21

Головуючий у першій інстанції Ільченко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/702/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 лютого 2022 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 лютого 2022 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 742/5011/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що текст ухвали викладений з посиланням на обставини іншої справи, яка не стосується вирішення житлового спору між позивачем та відповідачем.

Заявниця вказує, що суд першої інстанції не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку, що справи у спорах між позивачем та відповідачем є взаємопов`язаними із взаємовиключними вимогами.

Вважає, що подача представником відповідача клопотання про зупинення провадження у справі є зловживанням своїм процесуальним правом та безпідставним затягуванням процесу розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу в користуванні зазначеною квартирою, надати ключі від квартири.

Позов обґрунтовувала тим, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу між сторонами наявна конфліктна ситуація. Відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою, не пускає до помешкання, в якому сторони прожили близько 10 років разом з дітьми та в якій знаходяться її особисті речі, змінив замки. Вказувала, що іншого житла на даний момент не має.

Встановлено, що у провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області знаходиться цивільна справа № 742/5011/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, в якому позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом припинення сервітуту в зв`язку з припиненням сімейних відносин, а також припинити право ОСОБА_1 на користування квартирою та зняти її з реєстрації.

З даним позовом, із посиланням на ст. 319, 406 ЦК України, ОСОБА_2 звернувся до суду 29 грудня 2021 року, позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій також зареєстрована ОСОБА_1 . Однак з 15.06.2020 остання не проживає у спірній квартирі, нею втрачено інтерес до житла. Зазначав, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у справі за його позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підставою для відмови у задоволенні позову стало те, що на момент звернення до суду не минуло одного року, як то передбачено ст. 405 ЦК України.

23.02.2022 в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ткаченко Н.М. подала клопотання про зупинення судового розгляду у даній справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом припинення сервітуту, посилаючись на те, що позовні вимоги у цих двох справах взаємовиключні.

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 23 лютого 2022 року задовольнив клопотання представник відповідача ОСОБА_2 адвоката Ткаченко Н.М. та зупинив провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 742/5011/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном. При цьому оскаржувану ухвалу, керуючись приписами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, мотивував необхідністю та доцільністю зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 742/3070/18 за позовом ТОВ «БУ-1 Прилуки» до державного підприємства «Сетам» Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд через їх невідповідність обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на наведене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд першої інстанції, постановивши оскаржувану ухвалу, в резолютивній частині ухвали зазначив, що зупинив провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 742/5011/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном, при цьому у мотивувальній частині вважав за доцільне зупинити провадження до набрання законної сили в іншій цивільній справі № 742/3070/18. Ухвала суду не містить мотивів, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду іншої справи та їх вплив на вирішення цієї справи.

Окрім того, суд першої інстанції не перевірив належним чином наявність справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном (№742/5011/21) на розгляді в суді, до вирішення якої просив зупинити дану справу відповідач, чи є спільним предмет доказування в обох справах та чи є вимоги в цих справах такими, що нерозривно пов`язані між собою, що давало б підстави встановити об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Матеріали даної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та надання ключів дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судовою колегією не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до постановлення рішення у справі №742/5011/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом припинення сервітуту, оскільки на момент заявлення клопотання, зібрані по справі докази дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які були предметом судового розгляду. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 позов у справі № 742/2929/21 заявлений до суду 05 серпня 2021 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном (№742/5011/21) 29 грудня 2021 року.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що зупинення провадження до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №742/5011/21 порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

За таких обставин, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є не мотивованою і призводить до затягування розгляду справи.

Крім того, оскаржувана ухвала в частині зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме ч. 3 ст. 210 ЦПК України та п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно яких на стадії розгляду справи по суті не допускається зупинення провадження з підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Окаржувана ухвала районного суду на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко