Справа № 442/7104/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/4564/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Ждан К.О.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача Войтечко Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 50517,29 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вона тривалий час працювала на посаді економіста (провідного спеціаліста) централізованої бухгалтерії відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, що підтверджується записами у її трудовій книжці. У зв`язку із проведеною реформою ОТГ, та, як наслідок, ліквідації ряду комунальних установ району, 07.04.2021 відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України її звільнено із посади економіста (провідного спеціаліста) Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації. Однак, на день звільнення їй не виплачено заборгованість із заробітної плати за період з 01.01.2021 до дня звільнення, 07.04.2021, у загальній сумі 50517,29 грн. З метою захисту порушених відповідачем прав змушена звертатись до суду з даним позовом.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області в користь ОСОБА_1 50517,29 гривень нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Стягнуто з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області 908 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Дрогобицька районна державна адміністрація Львівської області. Вважає рішення суду незаконним і необгрунтованим. Зазначає, що централізована бухгалтерія шкіл відділу освіти, в якій позивачка перебувала у трудових відносинах, є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, є комунальною установою, засновником якого є Дрогобицька районна рада і фінансування якої здійснювалося з районного бюджету. Дрогобицька районна рада, як засновник централізованої бухгалтерії шкіл відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, прийняла рішення від 29.12.2020 №28 «Про передачу бюджетних установ та майна із спільної власності територіальних громад Дрогобицького району», передана в Дрогобицьку міську раду. Згідно рішення 2 сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради від 05.01.2021 № 45, вищезгадана установа не прийнята на фінансування з бюджету Дрогобицької міської ради. Враховуючи наведене, вважає, що Дрогобицька райдержадміністрація не є засновником даної установи, позивачка не є державним службовцем, не працювала в жодному структурному підрозділі райдержадміністрації і тому Дрогобицька районна державна адміністрація Львівської області є неналежним відповідачем в даній справі. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

ОСОБА_1 працювала економістом (провідним спеціалістом) централізованої бухгалтерії відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації.

Наказом Дрогобицької районної державної адміністрації №23 від 07.04.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади економіста (провідного спеціаліста) централізованої бухгалтерії відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації 07.04.2021 у зв`язку з ліквідацією установи згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Централізованій бухгалтерії відділу освіти провести виплату заробітної плати за січень, лютий, березень і відпрацьовані дні квітня 2021 року та компенсацію за невикористані 39 календарних днів щорічних основних відпусток ОСОБА_1 після затвердження кошторисних призначень на 2021 р. Виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України.

Як вбачається з довідки про доходи Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації №149 від 15.04.2021 загальна сума доходу за період січень 2021- квітень 2021 становить 50517,29 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або ненормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної право спілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а у разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Розпорядженням Голови Дрогобицької районної державної адміністрації № 525 від 29.12.1995 затверджено положення про відділи освіти і культури райдержадміністрації, засновником якого є райдержадміністрація.

У рішенні Дрогобицької районної ради № 25 від 24.12.2020 «Про затвердження районного бюджету Дрогобицького району на 2021 рік» зазначено, що на Дрогобицьку районну державну адміністрацію покладено обов`язок забезпечити врахування розпорядниками коштів районного бюджету першочергово потребу в коштах на оплату праці працівників бюджетних установ, відповідно до встановлених законодавством України умов оплати праці та розміру мінімальної заробітної плати, тощо.

З наявних матеріалів справи, вбачається, що процедура ліквідації почалась несвоєчасно, зокрема як вбачається з розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 29.04.2021 №81 «Про припинення юридичної особи - відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації» вирішено припинити шляхом ліквідації юридичну особу - Відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації.

При звільненні ОСОБА_1 , з роботи, саме відділом освіти порушено право позивачки по справі на отримання заробітної плати, в тому числі заборгованості по виплаті такої, а не Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області.

Дрогобицька районна державна адміністрація Львівської області в даному випадку є неналежним відповідачем, оскільки така не порушувала жодних трудових прав позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Під неналежним відповідачем розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18), а також у постанові від 10.03.2021 у справі №226/817/19 (провадження №61-6327св20).

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд враховує характер спірних правовідносин, визначену норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

У даній справі виник стосовно стягнення заборгованості з невиплаченої заробітної плати

Звертаючись до суду із позовом, а також в процесі розгляду справи уточнивши коло відповідачів, ОСОБА_1 визначила відповідача - Дрогобицьку районну державну адміністрацію Львівської області, покликаючись, що Дрогобицька районна державна адміністрація є засновником відділу освіти, який перебуває у стані припинення

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, судом встановлено, що Дрогобицька районна державна адміністрація Львівської області є неналежним відповідачем, належним відповідачем у справі виступає лише відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, про який не внесено до єдиного державного реєстру запису про його припинення (ліквідацію).

Враховуючи вищенаведене, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року потрібно скасувати та постановити нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - відмовити

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року - скасувати і постановити нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк