Справа № 683/112/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/112/22, 2/683/390/2022 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, за ОСОБА_1 - право власності на 3/5 частини цього будинковолодіння, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - по 1/5 частині за кожним.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що вищезазначене будинковолодіння побудовано у 1963 році та є майном колгоспного двору. Право власності на вказане будинковолодіння було оформлено на ім`я голови колгоспного двору ОСОБА_4 , про що останній видано свідоцтво про право власності від 02 листопада 1989 року, у якому зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи - колгоспний двір.

Станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були: ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - члени двору, а тому спірне будинковолодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких мав рівну частку в ньому - по 1/5 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_5 , однак не оформив, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. До складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшло 2/5 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_1 , а тому до неї перейшло право на 2/5 частини спірного будинковолодіння. Крім того, ОСОБА_1 належить на праві власності також 1/5 частина спірного будинковолодіння, як члену майна колгоспного двору, а тому ОСОБА_1 у спірному будинковолодінні належить 3/5 його частини.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 . До складу спадкового майна після його смерті увійшла 1/5 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яку він набув як член майна колгоспного двору. Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла його донька ОСОБА_3 , а тому вона набула право власності на належну ОСОБА_7 1/5 частину спірного будинковолодіння.

Оскільки в позивачі не можуть оформити своє право власності на спірне будинковолодіння у позасудовому порядку, тому просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - право власності по 1/5 його частині за кожним.

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачів, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, також подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 побудований у 1963 році та відноситься до суспільної групи - колгоспний двір.

02 листопада 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , який належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

Цього ж дня право власності ОСОБА_4 на вказаний житловий будинок зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ під №121 в реєстрову книгу №1.

Згідно рішення ХІІІ сесії VІІ скликання Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №4 від 18 жовтня 2016 року АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Пеньківського старостинського округу №44 від 02 серпня 2021 року за даними по господарської книги Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за 1991-1995 роки житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 , відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: ОСОБА_4 - голова двору, її син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_1 , внучка ОСОБА_6 та внук ОСОБА_7 .

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_2 згідно записів у погосподарській книзі Пеньківської сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/5 частині (1 : 5=1/5).

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

09 листопада 2006 року за заявою сина померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №678/2006 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , й того ж дня на ім`я ОСОБА_5 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), на право власності на майновий пай та грошовий вклад.

Оскільки ОСОБА_4 померла після ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому до її частки в майні колгоспного двору застосовуються загальні правила спадкування.

Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , увійшла також 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яку ОСОБА_4 набула як член колгоспного двору.

Оскільки ОСОБА_5 є єдиним спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_4 , тому він в порядку спадкування за законом набув право на належну матері 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

За життя ОСОБА_5 не оформив своє право на успадковану після смерті матері 1/5 частину спірного будинковолодіння, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

20 січня 2018 року за заявою ОСОБА_1 , яка є дружиною померлого ОСОБА_5 , Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №33/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

02 серпня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 державним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належні ОСОБА_5 земельні ділянки та майновий пай.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшло також 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частину він набув як член майна колгоспного двору, а іншу 1/5 частину - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Окільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , тому вона набула право власності на належні померлому 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 у спірному будинковолодінні належить 3/5 його частини (1/5 як члену колгоспного двору + 2/5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 ).

Решта частина спірного будинковолодіння належить членам колгоспного двору ОСОБА_8 - 1/5 частина та ОСОБА_7 - 1/5 частина.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер. 27 травня 2021 року за заявою ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_7 , Старокостянтинівської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №232/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , а 10 серпня 2021 року на ім`я ОСОБА_3 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому недоотриману пенсію.

Отже, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлого батька ОСОБА_7 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_7 увійшла 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він набув як член майна колгоспного двору.

Оскільки ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_7 , тому вона набула право на належну останньому 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 належить 3/5 частини (1/5 як члену майна колгоспного двору + 2/5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 ; ОСОБА_3 належить 1/5 частина спірного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 ; ОСОБА_2 належить 1/5 частина спірного будинковолодіння як члену майна колгоспного двору.

З огляду на викладене за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_3 - на 1/5 його частину, за ОСОБА_2 - на 1/5 його частину.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Текст рішення складено 25 липня 2022 року

Суддя: