Справа №438/759/17
Провадження №6/438/8/2022
У Х В А Л А

07 листопада 2022 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Валькович Г.К.,

боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №438/759/17 (№2/438/81/2018), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №438/759/17 (№2/438/81/2018), у зв`язку з його пропуском з поважних причин. Свою заяву мотивують таким.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області у справі №438/759/17 задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Бориславської державної нотаріальної контори про скасування державної реєстрації права приватної власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, визнання права власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачів судові витрати у розмірі 11 991, 53 грн.

23 січня 2018 року Бориславським міським судом Львівської області видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду, з терміном виконання до 23.02.2021 року і стягувачі мали намір пред`явити до виконання, але божник який є їх близьким родичем (рідним братом), зобов`язувався протягом року добровільно відшкодувати шкоду, однак свої зобов`язання він не виконав. Вважають, що встановлений законом строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання вони пропустили з поважних причин, оскільки впродовж 2018 2021 року стягувачі постійно хворіли і перебували на амбулаторному лікуванні, що підтверджують відповідними довідками.

Просили суд поновити строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Стягувачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, в прохальній частині заяви просили розглядати заяву без їх участі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вказав, що підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №438/759/17 (№2/438/81/2018) не має, просив в задоволенні заяви відмовити.

25.10.2022 адвокат Кенц Р.І. подав до суду заперечення на заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак останній не надав суду на підтвердження своїх повноважень документів передбачених приписами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За змістом ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, за змістом наведених норм клопотання може бути подане та підписане як безпосередньо особою, яка подає клопотання, так і її представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За змістом частин 1, 2 ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Натомість адвокатом Кенц Р.І. не надано суду документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 , тому суд не бере до уваги подане заперечення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Дослідивши матеріали заяви, справу№438/759/17 (№2/438/81/2018), суд дійшов таких висновків.

23 січня 2018 року рішенням Бориславського міського суду Львівської області у справі №438/759/17 задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Бориславської державної нотаріальної контори про скасування державної реєстрації права приватної власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, визнання права власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачів стягнуто судові витрати у розмірі 11 991, 53 грн.

Рішення набрало законної сили 23 лютого 2018 року.

На виконання рішення, Бориславським міським судом Львівської області 23 січня 2018 року видано 12 березня 2018 року виконавчий лист №438/759/17.

Термін виконання до 23.02.2021.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В редакції Закону України «Про виконавче провадження» чинній станом на дату набрання рішенням суду по справі №264/3244/15-ц законної сили, строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становив три роки.

Зі змісту наведеної вище правової норми, ч.1 ст.433 ЦПК України, вбачається, що необхідною умовою для поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причини його пропуску позивачем у справі; при цьому доказування наявності обставин, які зумовили пропуск такого строку, за приписами статті 81 ЦПК України, покладається на заявника.

Судом встановлено, що стягувачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у березні 2018 року отримано виконавчий лист вчасно в межах строку, передбаченого Законом.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Суд розглянув позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Бориславської державної нотаріальної контори про скасування державної реєстрації права приватної власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, визнання права власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, ухвалив судове рішення про задоволення позову, у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Стягувачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ще у 05.02.2018 відправлено судом копію рішення від 23.01.2018, але виконавче провадження з виконання судового рішення від 23.01.2018 так і не було відкрито, виконавчий лист на виконання не пред`являвся, хоча був отриманий ними 12.03.2018.

Зазначені заявниками причини пропуску, а саме те, що стягувачі надіялись на добровільне виконання ОСОБА_1 судового рішення, не пов`язані з об`єктивними, непереборними обставинами, які унеможливили своєчасне звернення виконавчого листа суду до примусового виконання. Наведені причини не є перешкодою зовні, а пов`язані із суб`єктивною бездіяльною поведінкою стягувачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Крім цього, стягувачі на підтвердження поважності пропустку строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначають такі обставини як запровадження карантину через спалах короноварвірусу з 25.03.2020 року та перебування на амбулаторному лікуванні стягувачів протягом 2018-2021 років, а також постійні хвороби стягувачів протягом вказаного періоду.

Суд ставиться криттично до поважності зазначених причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки подана медична документація на підтвердження вказаних причин не підтверджує того, що зазначені у виконавчому листі три стягувачі безперерво перебували на амбулаторному лікуванні протягом 2018-2021 року та не мали змоги пред`явити виконавчий лист до виконання. Запровадження карантину в Україні через спалах короновірусу та надзвичайної ситуації суд теж не вважає поважною причиною пропуску строку, так як був запроваджений з 25.03.2020 року, а виконавчий лист був отриманий стягувачами ще 12.03.2018 року, тобто за два роки до впровадження карантину та надзвичайної ситуації.

Тож, наведені причини не підтверджують об`єктивну неможливість вчинити всі необхідні дії у встановлені законом строки,тому їх не можна визнати поважними відносно боржника.

При цьому заявники не навели суду інших безумовних ґрунтованих доводів для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, які б свідчили про об`єктивні складнощі заявників для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії.

Таким чином, зміст заяви заявників та встановлені судом обставини не свідчать про наявність поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в зв`язку з чим дані вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа не є поважними, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст.81, 433, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №438/759/17 (№2/438/81/2018).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Б. Хемич