Провадження № 2-др/761/51/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - Дебреньової Софії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарасом Володимировичем 19 червня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за №1609 та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. (з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2022 року про виправлення описки в рішенні суду).

Разом з тим, до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить: стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн., оскільки зазначене питання не було вирішено судом.

Представник відповідача у відзиві на позов заперечувала проти стягнення судових витрат на правову допомогу та просила відмовити, у зв`язку з тим, що позивачем не надано жодного доказу щодо підтвердження понесення цих витрат та взагалі відсутні правові підстави стягнення витрат на професійну правову домогу з відповідача, окрім того сума понесених витрат є завищеною і неспівмірною з складністю даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як вбачається зі змісту рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні.

Так, ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, ст. 137 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається, в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду Договір про надання правової допомоги №06/11/20-1 від 06 листопада 2020 року (далі - Договір), укладений між ОСОБА_1 (далі - Клієнт) та адвокатом Дебреньовою Софією Валеріївною (далі - Адвокат) (а.с. 51-52).

Відповідно до умов п. 3.1. даного Договору, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар, який є формою винагороди Адвоката за надання правової допомоги.

Згідно з п. 3.3. даного договору, розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах даного Договору правову допомогу, встановлюється в сумі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. за одну годину роботи Адвоката/за участь Адвоката в одному судовому засіданні, який сплачується Клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання Акта наданих послуг (правової допомоги).

Відповідно до 3.4. на підтвердження факту надання Адвокатом Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору Адвокатом складається акт наданих послуг (правової допомоги) і направляється Клієнту в порядку, визначеному пунктом 7.1. даного Договору, або вручається під розписку Клієнту.

Представником позивача надано акт №06/11/20-1/1 наданих послуг (правової допомоги) від 17 червня 2021 року (а.с. 90) та розрахунок суми судових витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №752/24912/20 (із зазначенням детального опису наданих адвокатом та отриманих клієнтом послуг) (а.с. 92).

Оплата даних послуг на професійну правничу допомогу підтверджується копією квитанції від 25.06.2021 року на суму 6 000,00 грн. (а.с. 91)

Проаналізувавши зміст перелічених документів, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості у своїй сукупності. У зв`язку з цим суд вважає, що наявні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус»на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., а тому заява про ухвалення додаткового рішення в підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 136, 137, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Дебреньової Софії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула