Справа № 539/481/22
Провадження № 2/539/564/2022
03 листопада 2022 року Лубенський міськрайонний суд
в складі: головуючого судді Даценка В.М.,
при секретарі Шрейтер С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
Позивач МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
У позові вказав, що 29.02.2020 року о 19 год. 40 хв. у м.Лубни, по проспекту Володимирському, 99 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ»,д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «Маzda», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.03.2020 року ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 02.03.2020 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 02.03.2020 року.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 34 861,48грн.
Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 34 861,48грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1230 грн 00 коп.
В судове засідання представник позивача МТСБУ не з`явився, прохав розглянути справу без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 81 цього ж Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 29.02.2020 року о 19 год 40 хв. в м. Лубни по проспекту Володимирському, 99 ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_3 , під час зміни напрямку руху при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю Мазда-3 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталася ДТП, а транспортні засоби отримали технічні пошкодження.
Відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду від 19.03.2020 р. ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. (а.с.4-5).
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до статті 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 10 згаданого Закону, оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.
Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
На момент ДТП цивільно-правову відповідальність водія ОСОБА_3 застраховано не було, тому потерпіла сторона звернувся до МТСБУ про відшкодування шкоди.(а.с. 11-13)
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Крім цього, за проведення експертизи на рахунок ФОП ОСОБА_4 позивачем сплачено кошти в сумі 1230 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1478456 від 06.05.2020 року (а.с.35).
МТСБУ просило вирішити питання про стягнення з відповідача вищевказаних витрат, понесених на проведення експертизи.
Відповідно до частини другої ст.22 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак, витрати в сумі 1230 гривень за проведення експертизи не відносяться до регламентованої виплати, відповідно до чинного законодавства, а тому підстави для їх стягнення відсутні.
У зв`язку з викладеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи положення п.3 ч.2 статті 141 ЦПК України, судові витрати за оплату судового збору у розмірі 2481 гривні (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12,13,81,133, 141,259,263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 34 861 грн. 48 коп. (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят одна гривня і сорок вісім копійок) та сплачений судовий збір в розмірі 2396 грн 45 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за письмовою заявою, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а за заявою учасника справи, якому заочне рішення не було вручене у день його проголошення за його письмовою заявою, поданою протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Лубенського міськрайонного суду В.М. Даценко