Справа №442/5880/22
Провадження №2-о/442/102/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Дрогобицької міської Ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи - Дрогобицької міської Ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років померла дружина її батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 29.03.2013 року Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Стебницької міської ради (1/2 ід.частина) та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ( її батька) - ОСОБА_3 (1/6 ід. частина).

1/3 ідеальна частина цієї квартири належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В термін, визначений законодавством для прийняття спадщини, а саме 29 грудня 2021 року, вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , вона звернулась до приватної нотаріальної контори міста Стебника з метою оформлення своїх спадкових прав, оскільки інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадкове майно - немає, оскільки ОСОБА_2 вийшла заміж за її батька вже в зрілому віці, спільних дітей у них не було, своїх дітей вона не мала.

Під час вивчення представлених документів, необхідних для заведення спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус звернула її увагу на те, що окрім поданих документів, відсутні ті, які б підтверджували її право на спадкування у четверту чергу. Листом - відмовою про вчинення нотаріальних дій №263/01-16 від 29.12.2021 року приватний нотаріус Кобак О.В. повідомила її про необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності заявника на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа - представник Дрогобицької міської Ради Львівської області в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду поступило клопотання про розгляд справи у відсутності представниказаінтересованої особи, відносно заявлених вимог покладаються на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності представника Дрогобицької міської Ради Львівської області на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.08.2021р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 78 роки, про що в Книзі реєстрації Актів про смерть зроблено запис за №829.

Як вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.06.2019р., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 81 років, про що в Книзі реєстрації Актів про смерть зроблено запис за №120.

Як вбачається із Свідоцтва про право власності від 29.03.2013р., виданої Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Стебницької міської ради, квартира, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві приватної, спільної ( часткової) власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_2 - в рівних частках, загальна площа квартири становить 37,9 м.2., відновна вартість на момент приватизації - 6,82 грн.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06.2013р., квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності (Ѕ), належить ОСОБА_2 .

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2019р., спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер " ІНФОРМАЦІЯ_7 , є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО - НОМЕР_3 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 на 1/3 (одну третю) частку у спадщині та його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО - НОМЕР_4 , яка зареєстрована по АДРЕСА_3 на 2/3 (дві третіх) частки у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився син спадкодавця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Як вбачається із Акту за №41 від 06.05.2022р., виданого старостою м.Стебника, с.Болехівці, с.Нове Село, ОСОБА_1 , 1964 року народження, яка зареєстрована в АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_4 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично з 2016 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 проживала разом зі своєю названою дочкою по АДРЕСА_4 , останні вели суміжно спільне господарство, догляд і поховання ОСОБА_2 здійснила ОСОБА_1 .

Як вбачається із заяв, поданих до суду ОСОБА_4 від 12.05.2022р., ОСОБА_5 від 12.05.2022р., ОСОБА_6 від 16.05.2022р., ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом шести років, ( купляла продукти харчування, ліки, оплачувала комунальні послуги, вони разом вели спільне господарство), займалася їх похованням; жили однією сім`єю.

З Постанови Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18), в якій викладена правова позиція з даного приводу, вбачається, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у Постанові від 07.11.2018р. у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374св18), а також у Постанові від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку підлягають розгляду заяви про встановлення постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Ч.1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України), отже спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі № 336/709/18.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, яка діє зі змінами 1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а сааме факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) з ОСОБА_2 в період з 01 січня 2016 року до 21 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Заявник - ОСОБА_1 , адреса реєстрації - АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 .

Заінтересовані особи :

Дрогобицька міська рада, юридична адреса : м.Дрогобич, пл.Ринок,1, .

Суддя Гарасимків Л.І.