Справа № 346/1341/22
Провадження № 2/346/866/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: судді П`ятковського В.І.,
за участю секретаря: Мацьків С.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що їй на праві власності належить будинковолодіння в АДРЕСА_1 .
Зазначає, що у вказаному житловому будинку крім неї зареєстрований і відповідач, який протягом п`яти останніх років, за вказаною адресою не проживає, не бере участі в утриманні житлового будинку та сплаті комунальних послуг.
Фактична реєстрація відповідача у належному їй господарстві створює ряд матеріальних незручностей та не дозволяє розпорядитися належною їй власністю.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вказаному будинку і це житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, просить визнати його таким, що втратив право на користування ним.
В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник адвокат Дикун подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Дає згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку за вказаним у позовній заяві місцем проживання.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів, позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2000 року належить на праві власності будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано Коломийським МБТІ в реєстровій книзі за № 125 від 28 вересня 2000 року (а.с. 7).
Згідно довідки виданої сільським головою Нижньовербізької сільської рапди Колмийського району від 04 квітня 2022 року № 174 у спірному будинковолодінні зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 9).
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 27 вересня 2005 року (а.с. 6).
Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов від 07 квітня 2022 року відповідач у вказаному житловому будинку зареєстрований, однак не проживає п`ять років (а.с. 8).
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а житлове приміщення в якому відповідач продовжує бути зареєстрованим покинуте ним добровільно і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 257 ч. 1 п. 5, 264, 265, 268, 280-285, 354, 355 ЦПК України суд,-
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 27 липня 2022 року.
Суддя П`ятковський В. І.