Провадження №2/359/205/2022
Справа №359/7438/20
25 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Реал Кредит» про визнання недійсним кредитного договору, -
І. Короткий зміст позовних вимог.
В серпні 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про часткову зміну предмету позову, якою просила також визнати п.6.2, п.6.4 та п.6.6 кредитного договору №534/06-1 від 12 вересня 2007 року такими, що суперечать вимогам ст.62 Конституції України та законам України.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
ОСОБА_1 підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник КС «Реал Кредит» у судове засідання не з`явився та відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.13-14).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2021 року у КС «Реал Кредит» було витребувано належним чином завірену копію Статуту КС «Реал Кредит», копію кредитної справи №534/06-1 від 12 вересня 2007 року; інформацію щодо розміру збитків, завданих КС «Реал Кредит» у зв`язку з неналежним виконанням позивачем зобов`язань за кредитним договором;належним чином завірені копії протоколів зборів КС «Реал Кредит» за період з 12 вересня 2007 року по 12 вересня 2009 року (а.с.54-55).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.79).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Крім цього, згідно з п.6.2, п.6.4 та п.6.6, кредитного договору у разі порушення терміну повернення кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом до 30 календарних днів на вимогу кредитної спілки ОСОБА_1 зобов`язалась сплачувати пеню розмірі 1% від суми неповернутого кредиту за кожен день прострочки. У звязку з неналежним виконанням грошових зобов`язань КС «Реал Кредит» має право розірвати договір, в такому випадку ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми неповернутого кредиту. У разі виявлення фактів нецільового використання кредиту ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити штраф у розмірі 25% від суми нецільового використання.
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.16 «Правочини», розділом ІІ «Загальні положення про договір», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України та нормами Закону України «Про захист прав споживачів».
V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
За змістом положення ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особиспоживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.
У свою чергу відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
У розумінні положень чинного законодавства України, зокрема, ст.1056 ЦК України, послуга, яку надає банк споживачу, - надання грошових коштів.
Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачеві.
Пунктами 3, 10, 11, 13, 15 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Даними про скупну вартість кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов`язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги.
VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Зі змісту оспорюваного кредитного договору №534/06-1 від 12 вересня 2007 року, укладеного між сторонами по справі, вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.
З матеріалів справи вбачається, що законність вказаного кредитного договору, вже була предметом судової перевірки і рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2013 року позов КС «Реал Кредит» був частково задоволений та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Реал Кредит» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 189973 гривень 45 копійок (а.с.33-38).
Під час розгляду вказаної цивільної справи була надана правова оцінка змісту кредитних правовідносин, які виникли між КС «Реал Кредит» та ОСОБА_1 . Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області дійшла висновку про те, що позичальник неналежним чином виконувала свої зобов`язання за оспорюваним кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.
Таким чином, вказаним рішенням про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, який оспорюється у даній справі, встановлені обставини щодо дійсності вказаного договору.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що КС «Реал Кредт» надала ОСОБА_1 , як члену кредитної спілки, грошові кошти на споживчі цілі, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
В обґрунтування свої вимог позивач вказала на те, що умови кредитного договору є несправедливими та такими, що порушують права позивача, як споживача. Крім цього, КС «Реал Кредит» не було роз`яснено та надано повну інформацію про кредитування, яка передбачена Законом України «Про захист прав споживачів».
Суд не погоджується з такими доводами позивача в обґрунтування своїх вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту оспорюваного договору позивач своїм власноручним підписом підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його умовами, правами та обов`язками, іншою інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач при укладенні договору була ознайомлена з умовами кредитування, правами та обов`язками, іншою інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України.
Таким чином, відповідач перед укладенням даного договору надав у письмовій формі необхідну інформацію про умови кредитування та про орієнтовну сукупну вартість кредиту.
Отже, суд вважає, що позивач погодилась з усіма умовами спірного договору вважаючи їх зрозумілими для їх подальшого виконання.
При вирішенні спору про визнання спірного кредитного договору недійсним, судом враховано вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема вимоги статей 203, 215, 1054 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів».
Судом також враховано вимоги статей 536, 638 ЦК України з приводу того, чи було досягнуто між сторонами кредитного договору згоди щодо усіх істотних умов договору.
Тобто, підписанням спірного кредитного договору позичальник підтвердила свою здатність виконувати умови договору, свої права та обов`язки, і погодилась з ними.
Тому, наявність підписаного обома сторонами кредитного договору свідчить про те, що обидва його учасники бажали укласти договір та розуміли його, таке укладення відповідало внутрішній волі сторін, жодна з них не була примушена до укладення такого договору, а відтак, волевиявлення позивача було вільним і відповідало його внутрішній волі.
При цьому, позичальник не скористалась наданим їй правом та на виконання ч.6 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» протягом 14 днів не відкликала свою згоду на укладення договору про надання кредиту, враховуючи передбачену законом можливість не пояснювати причини такого відкликання.
Доводи позивача про те, що їй не були відомі чи не були роз`яснені відповідачем недоліки чи переваги даного виду кредитування, суд вважає безпідставним.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо наявності в оспорюваному кредитному договорі умов, наслідком яких є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків чи несправедливі умови на шкоду споживача, тобто позичальника ОСОБА_1 .
Водночас, порушення кредитною спілкою положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання позичальнику повної інформації про умови кредитування, не підтверджене належними та допустимими доказами.
З огляду на викладене та аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання спірного кредитного договору недійсним з підстав, передбачених ст.ст.203, 215, 230 ЦК України та ст.ст.11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору №534/06-1 від 12 вересня 2007 року вимогам законодавства та про несправедливість його умов, так як доводи позивача про введення в оману при укладенні договору та нечесну підприємницьку практику ґрунтуються виключно на її поясненнях і спростовуються самим змістом договору.
Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.
На підставі викладеного та керуючись ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», п.17 ч.1 ст.1, ст.11, ч.1 та ч.2 ст.18, ч.1 та ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 та ч.3 ст.215, ст.230, ст.627, ч.1 ст.628, ст.629, ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до кредитної спілки «Реал Кредит» про визнання недійсним кредитного договору №534/06-1 від 12 вересня 2007 року - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного заочного рішення 04 листопада 2022 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський