Справа № 158/779/22
Провадження № 2/0158/348/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) про збільшення розміру аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 11.10.2010. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.10.2010 з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно.
Позивач зазначає, що на даний час дитина майже досягла п`ятнадцятирічного віку, навчається у школі, тому витрати на його утримання значно зросли, а аліменти у розмірі 300 грн. є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку сина. У зв`язку із чим просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на її користь з 300 грн. на 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не прибула, представник позивача подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив призначити аліменти у мінімальному розмірі, оскільки він не має постійного доходу та має на утриманні дитину з інвалідністю.
Оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 23.07.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.10.2010 розірвано (а.с.4).
ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.09.2010 (а.с.5).
Відповідно до виконавчого листа, виданого Ківерцівським районним судом Волинської області 11.10.2010, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 22.09.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позивач зазначає, що на даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач на утримання неповнолітнього сина, не відповідає матеріальним потребам дитини, пов`язаним із забезпеченням його нормальної життєдіяльності.
Відповідач у поданій заяві не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину у мінімальному розмірі, оскільки він не має постійного доходу та має на утриманні дитину з інвалідністю.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.
Визначений судовим рішенням розмір аліментів на рівні 300 гривень на даний час є незначний і це є очевидним з огляду на їх купівельну спроможність, що в свою чергу свідчить про погіршення майнового стану позивача, відповідно позбавлення її можливості забезпечити належне утримання дитини.
Крім того, з моменту присудження аліментів дитина сторін підросла і в силу свого віку природно потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що призводить до порушення його прав на належне матеріальне забезпечення.
З наведеного слідує, що відповідач сплачує аліменти у значно меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством, оскільки мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини віком від 6 до 18 років станом на дату розгляду справи становить 1372 гривень.
На підставі встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також того, що погіршився майновий стан одержувача аліментів, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, до 1600 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Посилання позивача на те, що розмір аліментів повинен становити 3000 грн. суд вважає безпідставним, оскільки на ОСОБА_1 , як на позивача, покладається обов`язок доказування і в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з урахуванням приписів статей 141, 180, 182, 192 СК України, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б обґрунтовували розмір аліментів у більшому розмірі.
Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає його матеріальним потребам згідно віку, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч. 9 ст. 7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись статтями 19, 141, 247, 274 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2010 року у справі №2-918/2010 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ківерцівським РВ УМВС у Волинській області від 26.01.2000).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова