Справа № 939/1380/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2022 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.,

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Корнієнко А.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною заявою, просив встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м Сімферополь, АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України. Заяву мотивував тим, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , в м Сімферополь АР Крим, Україна. Документ, що підтверджує факт народження дитини довідка про народження та свідоцтво про народження, видані на непідконтрольній території. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Заявники не зверталися до Бородянського відділу ДРАЦС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м Київ) для отримання відмови у проведенні реєстрації, оскільки відповідно до листа Верховного суду від 22 квітня 2021 року «Під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства». Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник адвокат Корнієнко А.А. на розгляд справи не з`явились, про час і місце розгляду справи представник заявників повідомлений належним чином, просив провести розгляд справи у їх відсутність.

Заінтересована особа Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянки України, виданого 21 червня 2011 року Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Андіжан Узбекистан, з 04 липня 2006 року була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.6-7)

Відповідно до копії паспорту громадянина України, виданого 22 червня 2001 року Первомайським РВ ГУ МВС України в Криму, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Самарканд Багішамальського району Самаркандської області, з 03 грудня 2002 року був зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с.9-10)

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, 17 травня 2014 року зареєстрували шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (після укладення шлюбу ОСОБА_5 ), про що складено актовий запис №371 (а.с.12).

З копії довідки про народження №Р-00539, виданої відділом реєстрації народжень м Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину чоловічої статі (а.с.13)

Згідно з копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 99100006 відділом реєстрації народження м Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 09 лютого 2022 року зареєстроване народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м Сімферополь, Республіки Крим, Російської Федерації про що складений запис акту про народження № НОМЕР_2 ; батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 громадяни Російської Федерації (а.с.14).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води цих територій.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН), який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

На підставі листа Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.04.2021 року вих. №985/0/208-21 під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження їх дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх дитини, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку реєстрація її народження неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до п. 21 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за №52/5 від 18 жовтня 2000 року, якщо батьки мають спільне прізвище, то прізвище присвоюється і дітям. Відповідно до п. 22 Правил, - власне ім`я дитини визначається за згодою батьків, а по батькові дитині присвоюється за власним іменем батька, відповідно до п. 23 зазначеного порядку.

Оцінюючи викладене, суд встановлює факт народження дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м Сімферополь Автономної Республіки Крим у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м Андіжан Узбекистан та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м Самарканд Багішамальського району Самаркандської області, громадянина України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Керуючись ст. 3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 259, 263-265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у м Сімферополь Автономної Республіки Крим Україна у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м Андіжан Узбекистан та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м Самарканд Багішамальського району Самаркандської області, громадянина України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий-суддяД.Унятицький