Провадження №6/523/218/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі заяву представника відповідача-адвоката Грігорової Г. Л. про відстрочення виконання рішення суду, що заявлено в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 139) про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява представника відповідача-адвоката Грігорової Г. Л. про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі №523/17806/20.

Заявник просить відстрочити в частині стягнення грошових коштів виконання рішення Суворовського районного суду по справі 523/17806/20 від 16.06.2021 року, додаткового рішення по справі 523/17806/20 Суворовського районного суду по справі 523/17806/20 від 05.07.2021 року, постанови Одеського апеляційного суду по справі 523/17806/20 від 23.12.2021 року на період дії військового стану на території України, однак не більше ніж на один рік з дати проголошення відповідної ухвали.

Зазначену заяву мотивував тим, що рішенням Суворовського районного суду по справі 523/17806/20 від 16.06.2021 року частково задоволено вимоги позивача визнано протиправним рішення ОСББ, визнано протиправними дії ОСББ щодо відключення від електромережі стягнуто 700 грн. моральної шкоди. Додатковим рішенням від 05.07.2021 року стягнуто витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.12.2021 року стягнуто витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн.

Відповідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у порядку ЗУ «Про виконавче провадження» на виконання вказаних рішень відкрито виконавчі провадження №69394911, №69395843, №69394509.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» є не прибутковою організацією та здійснює свої діяльність за рахунок внесків власників на обслуговування будинку. У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану 24.02.2022 року суттєво скоротилися сплати мешканцями будинку витрат на житлово-комунальні послуги. Зважаючи на це баланс ОСББ починаючи з введення воєнного стану є збитковим, вказане підтверджується виписками по рахунку ОСББ (додаються).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Стягнення наразі з ОСББ «Надія 139» може поставити під загрозу можливість надання останнім послуг мешканцям будинку, що і стало причиною та підставою звернення із зазначеною заявою до суду.

Сторони в судове засідання не прибули та їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду по суті.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи 523/17806/20 та обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, залишає зазначену заяву без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду по справі 523/17806/20 від 16.06.2021 року частково задоволено вимоги позивача визнано протиправним рішення ОСББ, визнано протиправними дії ОСББ щодо відключення від електромережі стягнуто 700 грн. моральної шкоди. Додатковим рішенням від 05.07.2021 року стягнуто витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.12.2021 року стягнуто витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн.

Окрім того, постановою Одеського апеляційного суду від 02.12.2021 року стягнуто з ОСББ «Надія 139» витрати на правничу допомогу у розмірі 6500 гривень.

Відповідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у порядку ЗУ «Про виконавче провадження» на виконання вказаних рішень відкрито виконавчі провадження №69394911, №69395843, №69394509.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» є не прибутковою організацією та здійснює свої діяльність за рахунок внесків власників на обслуговування будинку.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає з урахуванням установлених обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення, за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Отже, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог, заявником було надано виписки по рахункам ОСББ «Надія 139».

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

З огляду на вищезазначене, посилання заявника і зазначені ним доводи не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, ОСББ «Надія 139» до суду не надало, тоді як, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною права на суд та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

За приписами статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Таким чином, судом встановлено, що заявником не було надано до суду доказів на підтвердження наведених обставин для розстрочення виконання рішення, зокрема, доказів існування виняткових обставин, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання рішення суду. Отже, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139», про відстрочення виконання судового рішення, де стягувачем є ОСОБА_1 , слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача-адвоката Грігорової Г. Л. про відстрочення виконання рішення суду, що заявлено в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія 139» (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 139) про захист прав споживачів та визнання недійсним рішення ОСББ про тимчасове не підключення боржників в електромережу, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя