ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/10581/13-ц

провадження № 22-ц/4809/146/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Березовська Ірина Анатоліївна;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2014 року, у складі головуючого судді Плохотніченко Л.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначала, що у період з 29.09.1990 по 21.10.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та за період спільного з ним проживання, ними було придбано: житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 1000,00 кв. м., земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 298,50 кв. м., земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 1000.00 кв. м., земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 1000 кв. м.

Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного майна.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності кожного на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності кожного на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 1000,00 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності кожного на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 298,50 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 1000,00 кв. м., розташованої у АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності кожного на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 1000,00 кв. м., розташованої у АДРЕСА_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Сторони не оскаржували вказане рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо») подало апеляційну скаргу на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2014 року, як особа, яка не брала участі у розгляді справи і вважає, що права товариства порушено.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження вказаного рішення суду та відкрито апеляційне провадження у справі.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції зупинено дію оскаржуваного рішення суду у відповідності до ч. 4 ст. 359 ЦПК України.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не було притягнуто до розгляду даної справи осіб, на права та інтереси яких може вплинути дане рішення.

Скаржник вказує, що майно з приводу якого у сторін був спір, перебуває під забороною відчуження ПАТ «РодовідБанк» зазначивши, що 01 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №539/ІЖ-001.07.1, з подальшими змінами та доповненнями.

З 17 червня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» назву Відкрите акціонерне товариство «Родовід Банк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк».

На підставі кредитного договору банк надав відповідачу кредит на придбання житлового будинку, незавершеного будівництвом та земельної ділянки на загальну суму 19 000, 00 доларів США строком до 01 жовтня 2017 року включно.

Для забезпечення виконання зобов`язань відповідача щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а також відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов кредитного договору, 01 жовтня 2007 року між банком та відповідачем було укладено договір потеки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М., зареєстрований в реєстрі за №3756.

В іпотеку було передано майно, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок, незавершений будівництвом, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка загальною площею 1000, 00 (одна тисяча) кв. м., на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок незавершений будівництвом, який розташований за цією ж адресою.

Згідно договору про відступлення прав вимоги №32 посвідченого приватним нотаріусом ПАТ «РодовідБанк» відступило, а ТОВ«Фінансова компанія «Інвест-Кредо» набуло права вимоги за вказаним кредитним договором та договорами іпотеки.

Відповідач подав клопотання про закриття провадження у даній справі, з посиланням на те, що оскаржуване рішення не порушує права скаржника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення без задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 4 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкорвою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції задовольнив у повному обсязі даний позов та у відповідності до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України здійснив поділ майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя (сторін), у рівних частках.

Колегія суддів погоджується із таким висновокм суду і не находить підстав для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з таких підстав.

По перше, майно, щодо якого виник спір перебувало під забороною відчуження з 01.10.2007. До дати ухвалення рішення про розподіл майна подружжя 29.01.2014 спливло більше ніж шість років. За весь цей період стягувач не вжив заходів щодо задоволення своїх матеріальних вимог.

По друге, положення чинного законодавства передбачають (презюмують) вчинення дій одним з подружжя в інтересах всієї сім`ї, в тому числі укладання кредитних угод, іпотек та застав.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (сторони) перебували у шлюбі з 1990 року у забезпечення кредиту було надано в іпотеку майно, що було і є спільною сумісною власністю подружжя і його поділ на ідеальні частки без їх виділу не змінило правового статусу майна як іпотечного, рішення суду не створило для стягувача додаткового обсягу прав чи обов?язків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2014 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

31.10.2022 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний