Єдиний унікальний номер 448/1362/22
Провадження № 2/448/476/22
У Х В А Л А

20.10.2022 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.

у справі за позовом:

позивача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

до

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (місце знаходження: вул. Ризька, 73 Г, офіс 7/1, м. Київ, індекс:04060)

треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (місце знаходження: бульвар Лесі Українки, 9/134, м. Київ, індекс: 01133),

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович (місце знаходження: вул. Скляна, 11А, офіс 211, м. Львів, індекс:79033);

вимоги позивача: про визнання виконавчого напису № 904 від 09.06.2021 таким, що не підлягає виконанню,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть заяви.

1. 18.10.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до Мостиського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідача ТзОВ «УМ Факторинг», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню.

2. Встановлено, що позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим написом №904 від 09.06.2021 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» заборгованості на загальну суму 12 422,00 грн. до набрання законної сили рішення в даній справі.

3. Заяву мотивує тим, що вона звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису № 904 від 09.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. Також, в обґрунтування заяви про забезпечення позову, покликається на те, що оскаржуваний виконавчий напис було видано із порушенням діючого законодавства.

4. Також зазначає, що невжиття заходів забезпечення може призвести до того, що всі грошові кошти буде списано з її банківських рахунків в рахунок погашення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса, який вона вважає таким, що не підлягає виконанню і повернути грошові кошти буде важче, оскілки потрібно буде ініціювати новий судовий процес. Також зазначає, що на сьогоднішній день з її заробітної плати стягується двадцять відсотків щомісячно і за час судового розгляду можливо буде стягнуто всю суму.

ІІ. Процедура.

5. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову разом з позовною заявою з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

6. Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків, і закон, яким керувався Суд.

8. Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

9. Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. При цьому виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом згідно із пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 №1404-VIII.

10. Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

11. Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

12. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

13. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

14. При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

15. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

16. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

17. У рішенні від 31 липня 2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

18. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

19. Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

20. Слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає у тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

21. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні вживатися судом лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

22. Так, розглядаючи дану заяву про забезпечення позову, Суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

23. Зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а тому, необхідно зупинити стягнення на підставі виконавчого напису.

24. В даних правовідносинах зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, як спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.

25. За обставинами справи Суд також бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема, те, що обраний вид забезпечення позову є тимчасовим заходом і не є формою позбавлення майна або повного утруднення його використання.

26. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

27. У постанові Верховного Суду у складі суддів Обєднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

28. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.149-154, 259, 260 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису № 904 від 09.06.2021 таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

2. Зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № 65977532 від 06.07.2021, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичемна підставі виконавчого напису №904 від 09.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» заборгованості на загальну суму 12 422,00 грн. до набрання законної сили рішення в даній справі.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно направляється заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

5. Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

6. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

7. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

8. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

9. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

10. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ухвала виготовлена та проголошена 20.10.2022.

Суддя Світлана ГІРЯК