Справа № 2-2577/10
Провадження № 6/521/195/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, стягнення збитків від інфляції, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12.08.2010р. по справі № 2-2577/10 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 15148грн., збитки від інфляції у сумі 827,20грн., три проценти річних у сумі 288,75грн. а також судовий збір в сумі 156грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2976грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду 18.01.2011р. Малиновським районним судом м.Одеси було видано виконавчий лист, який позивачем було подано до Другого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції.

У зв`язку з невиконанням виконавчого листа державний виконавець Другого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі території України

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12.03.2013р. тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань перед ОСОБА_2 за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12 серпня 2010 року №2-2577/2010.

26.07.2022р. до суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного на неї ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12.03.2013р., оскільки нею заборгованість та виконавчі витрати погашено в повному обсязі, виконавче провадження відносно неї закінчено, а отже немає необхідності продовження тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просив її задовольнити.

Представник Другого Малиновського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, сповіщалася належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника та представника Другого Малиновського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Другого Малиновського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходився виконавчий лист №2-2577/2010, виданий 18.01.2011р. Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 19515,95грн.

05.07.2022р. ОСОБА_1 перераховано на користь Другого Малиновського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 21736,54грн., про що свідчить копія квитанції від 05.07.2022р..

Постановою Другого Малиновського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 06.07.2022р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2577/2010, виданого 18.01.2011р.. Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 19515,95грн.. закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки вимоги виконавчого листа №2-2577/2010 від 18.01.2011р. боржником виконані у повному обсязі відповідно до квитанції 0.0..1 від 05.07.2022р. з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження; припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно приписів ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ч. ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України передбачають, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Тобто, вирішуючи питання про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України суд повинен з`ясувати наявність обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Суд виходить з того, що скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність наразі таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Аналізуючи всі надані заявником докази, суд прийшов до висновку про те, що вимоги виконавчого листа, виданого 18.01.2011р. Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 19515,95грн., виконані в повному обсязі, заявником сплачені витрати, пов`язані з проведенням виконавчих дій, а тому підстав для подальшого збереження тимчасового обмеження заявника у праві виїзду за межі України немає, а отже заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 352-354, 441 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань перед ОСОБА_2 за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12 серпня 2010 року №2-2577/2010.

Копію ухвали суду після набрання законної сили направити для виконання Головному центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН