Справа № 462/6845/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

08 серпня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді - Гедз Б. М.

за участю секретаря судових засідань Ясниської В. Я.

розглянувши заяву представника позивача адвоката Бельдій Наталії Володимирівни про вирішення питання судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зміну способу стягнення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, -

встановив:

Представник позивача адвокат Бельдій Н. В. звернулась до суду із позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.09.2008 року по справі № 2-2752/2008 із Ѕ частини всіх видів доходу на 10 000 грн. на кожну дитину та стягувати з відповідача на двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 10 000, 00 грн. щомісяця на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зміну способу стягнення розміру аліментів на неповнолітніх дітей задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений рішенням Залізничного районного суду м. Лвьова від 03.09.2008 р. у справі № 2-2752/2008 із 1/2 частини всії видів доходу на тверду грошову суму у розмірі по 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.09.2021 р. і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень) щомісячно, починаючи з 22.09.2021 р. і до досягнення ним повноліття та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень) щомісячно, починаючи з 22.09.2021 р. і до досягнення нею повноліття.

28.07.2022 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. подано до суду письмову заяву, в якій просить про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 , половину суми понесених позивачем судових витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За наведеного, вбачається, що виклик сторін у справі для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим.

Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд заяви представника позивача без виклику сторін та відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши доводи заяви та долучені докази на підтвердження таких, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів представник позивача, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, зробила заяву щодо подання доказів про розмір понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Також встановлено, що в силу положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача своєчасно подано відповідну заяву та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до п. 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинним цивільно-процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Згідно укладеного 13 вересня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Бельдій Наталією Володимирівною договору про надання правової допомоги № 13/09 та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат встанолвлено, що сторонами погоджено порядок та види надання послуг професійної правничої допомоги та тарифи наданих послуг.

Відповідно до акта № 1-13/09 від 27 липня 2022 року підтверджено факт надання наступних послуг по Договору про надання правової допомоги: складення позовної заяви 2 000 грн., участь адвоката у суді першої інстанції 5 000 грн., участь у 5 судових засіданнях 5 000 грн., оформлення клопотань в ході розгляду справи 4 000 грн., що разом становить 16 000 грн.

До матеріалів заяви про ухвалення додаткового рішення долучено також квитанцію до прибуткового касового ордера № 1/15/22, згідно якої 27.07.2022 року ОСОБА_1 на підставі Акта № 1-13/09 від 27.07.2022 року сплатила 16 000 грн.

Стороною відповідача заперечень щодо попереднього розрахунку розміру судових витрат та заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу не подано.

При цьому, частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено, рішенням суду від 27.07.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, питання судових витрат понесених на професійну правничу допомогу не вирішувалось, відтак, із врахуванням наведеного, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, оскільки витрати на професійну правничу допомогу на згадану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, враховуючи також вимоги ч. 2 ст. 141 ЦПК щодо пропорційності покладення на сторону у справі судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява адвоката Бельдій Н. В. про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у справі підставна та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Стягнути з 13.05.1973 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 , 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Виговського, 34.

Суддя (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/6845/21.

Суддя Б. М. Гедз