Справа № 727/4907/22
Провадження № 2/727/1236/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Макогон А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 01 липня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 . У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не був офіційно працевлаштований, заробляв на життя тимчасовими підробітками, розвантажуючи товар на Калинівському ринку, однак, не приймав жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, що зумовило звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів.

05.08.2013 року рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці у справі №727/6364/13-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2013 року.

26.05.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/3470/15-ц шлюб між сторонами розірвано.

На даний час донька навчається у третьому класі Чернівецького ліцею №8 ім. Т.Г.Шевченка, зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Позивач фактично самостійно опікується та матеріально утримує доньку. Оплачує харчування, одяг, шкільне приладдя, кишенькові гроші на обіди та дозвілля, оплачує танцювальні гуртки, додаткові заняття з іноземних мов.

Крім того, стан здоров`я дитини погіршився, вона хворіла гострими вірусними та бактеріальними інфекційними захворюваннями слизової оболонки верхніх дихальних шляхів, які часто повторювалися та з часом, під впливом факторів, які знижують захисні властивості організму, призвели до функціонального навантаження лімфаденоїдного апарату горла та його гіпертрофії. З березня 2015 року ОСОБА_5 перебувала на Д обліку з діагнозом Аденоїдит ІІ ступеню. Дитина продовжує часто хворіти.

Відповідач на своїй особистій сторінці в мережі Instagram в жовтні 2017 року опублікував світлини з відпочинку за кордоном в Туреччині, в липні 2018 року в Одесі, в лютому 2019 року в Єгипті.

У зв`язку із станом здоров`я доньки, який погіршився, а потреби на утримання дитини зросли, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає, позивач усі необхідні витрати на необхідні потреби дитини вимушена нести сама, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на 1/4 частину від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

08.07.2022 ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 727/4907/22 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

26.07.2022 представником позивача надане клопотання про відкладення слухання справи. 26.07.2022 представником відповідача надане клопотання про відкладення слухання справи.

03.06.2022 відповідачем наданий відзив на позов.

10.08.2022 представником відповідача надане клопотанян про відкладення слухання справи.

15.08.2022 надана відповідь на відзив.

30.08.2022 надане клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

15.09.2022 представником позивача надане клопотання про долучення письмових доказів.

03.10.2022 представником відповідача надане клопотання про відкладення слухання справи.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що витрати на утримання дитини зросли, а відповідач в добровільному порядку не приймає в них участі, а розміру аліментів, що стягуються не вистачає.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, даний позов щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання доньки підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачкою не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в супності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Звернув увагу суду, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що її матеріальний стан погіршився, а матеріальний стан відповідача покращився, що є обов`язковою передумовою зміни способу стягнення та розміру аліментів.

Долучені до позовної заяви довідки, що спільна дочка сторін відвідує даткові заняття з англійської та німецької мов, а також займається танцями, ше свідчить про факт навчання, розвитку дитини, а не про несення позивачкою витрат на це навчання, аналогічно це стосується і довідок про хворобу дитини.

Долучені докази позивачки до заяви можуть опосередковано свідчити лише про те, що в неї можуть виникати додаткові витрати на розвиток здібностей дитини та хворобу, і є відмінними від самих аліментів та не слугують доказом зміни матеріального становища позивачки, оскільки не надано доказів сплати за навчання та лікування. Також позивачкою не надано доказів, що її звільнили з роботи, вона перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Зауважив, що у листопаді 2016 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача народилася дочка - ОСОБА_7 , яка перебуває на його утриманні. На сьогоднішній день дружина відповідача перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і також перебуває на утриманні платника.

Тому, з урахуванням вищезазначеного, визнає позовні вимоги лише частково, та не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів, оскільки це право позивача, а заперечує виключно лише щодо частки, значеної позивачкою, яка є необгрунтовано завелика виходячи з матеріального становища відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Підтвердила факти, викладені в позовній заяві.

Представник позивача Поляк М.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Підтвердила факти, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в суді представлений адвокатом Мазур О.Л.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав відзив на позов, позовні вимоги визнач частково в розмірі 1/5 частину від усіх видів заробітку.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими фактичні обставини справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.05.2015 у справі №727/3470/15-ц розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 08.06.2015 року.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 2701. Батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з копією рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.08.2013 року справа №727/6364/13-ц стягнуто аліменти з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 в сумі 500 грн. що місяця.

Згідно з довідкою №05-02/112 від 18.05.2022 року, наданою Чернівецьким ліцеєм №8 імені Тараса Григоровича Шевченка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно навчається у Чернівецькому ліцеї №8 в 3-А класі.

Згідно з довідкою № Д1395 від 19.05.2022 року, наданою Департаментом надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

Згідно з медичними довідками від 24.09.2014, від 03.03.2015, 09.09.2015, 15.04.2016, 12.08.2016, 28.04.2017, 15.09.2017, 04.12.2017, 26.07.2018, 21.08.2018, 22.06.2019, 04.07.2019 ОСОБА_5 перебуває на Д обліку та звертається до лікаря із скаргами на здоров`я.

Згідно з медичним висновкам від 17.11.2011 року, 04.01.2022, 17.01.2022, 18.02.2022, 21.02.2022, 14.03.2022. 18.03.2022, 27.04.2022, 18.05.2022, ОСОБА_5 отримувала медичні рекомендації від лікарів з приводу покращення стану здоров`я.

Згідно з довідкою від 16.06.2022, ОСОБА_5 відвідує додаткові занятті з німецької та англійської мов двічі на тиждень.

Згідно з довідкою від керівника школи ОСОБА_8 , ОСОБА_5 дійсно займається танцями по розкладу понеділок, середа, п`ятниця з 16.00 до 17.00 годині в Авторській школі танців ТаіS.

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-220806/5671 від 11.08.2022, клінічний діагноз ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гостра ентеровірусна інфекція.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12.11.2016 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1871 від 12.11.2016.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16.01.202 виконавчим комітетом Коішовецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 2. Батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_6 .

Мотивувальна частина

З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Аналогічна позиція викладена ВС у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071-19.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд враховує, що Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618,00 грн., з 1 липня 2744,00 грн., з 1 грудня 2833,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто розмір аліментів, який відповідач сплачує на даний час, вже є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне змінтити спосіб стягнення аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилався на те, що донька захворіла, що збільшило суму расходів на дитину щомісяця.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що він має на утриманні ще одну дитину та дружину, водночас, без доведення погіршення його майнового становища, адже, не буде забезпечене належне утримання дитини від шлюбу з ОСОБА_1 - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та суперечитиме її інтересам.

Таким чином, суд встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки належними та допустимими доказами позивачем підтверджено погіршення його майнового стану та хворобою дитини, а зміна сімейного стану відповідача - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою відмови позивачу у задоволенні позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягаються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , який проживає за адресою: 59445, Чернівецька область, с. Ржавинці, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 500,00 грн. на ј частину всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.08.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Визнати недійсним з дня набрання цим рішенням законної сили виконавчий лист №727/6364/13-ц (№2/727/1581/13) від 05.08.2013 року виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_10 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_5 ;

- представник позивача: Поляк Марія Володимирівна, договір про надання правової допомоги від 25.07.2022, місце знаходження: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Головна, буд. 89, офіс 101;

- відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: Чернівецька область, Чернівецький район, с. Ржавинці, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_4 ;

- представник відповідача: Мазур Олег Леонідович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 577, місце знаходження: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Шептицького, буд. 3

Суддя Ю. О. Калмикова