Провадження № 22-ц/811/393/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
Провадження №22-ц/811/534/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П. , Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представників відповідача ТзОВ «Артеміда-Ф» Бачинського О.М., Шмагала А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Фролової Л.Д. від 26 січня 2022 року та на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк», Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ОСОБА_3 , треті особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, скасування державної реєстрації, витребування нежитлового приміщення,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2022 року клопотання представника відповідача AT «Дельта Банк» про закриття провадження по справі, - задоволено. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Дельта Банк», акціонерного товариства «Альфа Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ОСОБА_3 , за участі третіх осіб що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., про:

-визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №ФЛ-1 від 13 серпня 2008 року, укладеним 23 червня 2020 року між AT «Альфа Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»;

-визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №2098/К від 09 грудня 2019 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» і AT «Альфа Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.;

-визнання недійсним укладеного 23 червня 2020 року між AT «Альфа Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» договору про відступлення права за договором іпотеки, посвідченого 13 серпня 2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А.;

- визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію, проведеної приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. від 11 серпня 2020 року №37754141 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»;

- витребування у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нежитлового приміщення, загальною площею 37,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , - закрито.

Роз`яснено позивачу його право на звернення до господарського суду.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 гривень витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Вказану ухвалу та додаткове рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2022 року просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає ухвалу прийнятою з грубим порушенням норм процесуального права. Зазначає, що 13.08.2008 року між ВАТ «Астра Банк» та позивачем укладений кредитний договір №ФЛ-130808-001П, за яким отримано кредит в розмірі 1 13 000 доларів США. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним договором у заставу передано нежитлове приміщення, заг. пл. 37,8кв.м., що позначено на плані за №9а-1 по 9а-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Як стало відомо з інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень, 09.12.2019р. між ПАТ «Дельта банк» та AT «Альфа Банк» укладено договір №2098/К про відступлення прав вимоги. 23.06.2020р. між AT «Альфа Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда- Ф» укладено договір про відступлення права за Договором іпотеки, посвідченим 13.08.2008р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. та кредитним договором. Вважає вищезазначені договори про відступлення права вимоги недійсними у зв`язку з чим пред`явлено позивачем, як фізичною особою позов до суду. Зазначає, що критеріями розмежування справ цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному позовному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог. Вимоги до відповідачів є однорідними, пов`язаними між собою, тому можуть бути об`єднані в одне провадження і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства. Зважаючи на викладене вище, вважає, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2022р. у справі №461/11099/20 підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року просить таке скасувати і винести нове рішення, яким в задоволенні заяви представника відповідача про компенсацію здійснених витрат відмовити за безпідставністю.

З додатковим рішенням не погоджується, вважає таке прийнятим з порушенням норм чинного законодавства.

Звертає увагу суду, що ні в судових засіданнях, ні протягом п`яти днів після винесення ухвали Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2022р. про закриття провадження у справі зі сторони ні відповідача, ні адвоката Дзундзи не надходили заяви про відшкодування витрат. Вказує, що 10.02.2022р. о 10 год. 00 хв. відбувалось засідання по даній справі щодо розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, на якому був присутнім представник позивача Лука Т.М. та судом не озвучувалось питання про надходження заяви про відшкодування витрат та її надходження до суду, не повідомлялось про її розгляд 11.02.2022р., що зумовило неможливість подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та взагалі заявлення будь-яких доводів щодо таких. Просить суд врахувати, що зазначена тривалість наданих послуг є безпідставною з огляду на предмет спору у справі незначної складності та є неспівмірною з предметом позовних вимог. Окрім того, звертає увагу суду, що адвокатом Дзундзою не здійснювалось представництво інтересів в суді першої інстанції ОСОБА_3 та такому не надавалась зі сторони останньої будь-яка правова допомога, оскільки останньою здійснювалось представництво інтересів ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», а отже їх покладення на сторону позивача не відповідає вимогам ЦПК України.

В судове засідання окрім представника позивача ОСОБА_1 Луки Т.М., представників відповідача ТзОВ «Артеміда-Ф» Бачинського О.М., Шмагала А.І., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, представників відповідача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзивів на позовну заяву, клопотання про закриття провадження у справі, апеляційних скарг, відзивів на них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закриваючи провадження у справі, виходив з того, що між позивачем та відповідачами існує спір щодо правочину, укладеного між юридичними особами, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними приписами Господарського процесуального кодексу України (схожу правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 904/2529/18). Зазначений спір виник з кредитних правовідносин за участю юридичних осіб. Суд зазначив, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18). Врахувавши положення статей 4, 20, 45, 175 ГПК України та зважаючи на викладені правові позиції Верховного Суду, які відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України мають враховуватися при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд прийшов до висновку, що спір у даній справі із зазначеними позовними вимогами цілком підпадає під юрисдикцію господарських судів, адже сторонами оскаржуваних договорів є юридичні особи, а визнання недійсним такого договору вирішується виключно за правилами господарського судочинства.

Із змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 273 ЦПК України та задовольняючи заяву представника відповідача, виходив з того, що враховуючи обставини і складність справи та беручи до уваги подані адвокатом докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, суд вважав, що представником відповідача надано до суду необхідні докази понесення витрат за надання правової допомоги, тому відповідач ОСОБА_3 має право на компенсацію таких витрат за рахунок позивача в сумі 5000,00 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Дельта Банк» (на даний час в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка А.А.), Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», за участі третіх осіб що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача пр.иватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. у якому просив:

- визнати недійним договір відступлення права вимоги №2098/К від 09.12.2019 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.;

- визнати недійсним укладений 23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» договір про відступлення права за Договором іпотеки, посвідченим 13.08.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А.;

- визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. від 11 серпня 2020 року за №37754171 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, площа Міцкевича, будинок, 6/7, пл. 37,8 за ТОВ «Артеміда-Ф».

09.04.2021 року Лука Т.М. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву в порядку ст. 49 ЦПК України до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», за участі третіх осіб що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., ОСОБА_3 у якій просив:

- визнати недійним договір відступлення права вимоги №2098/К від 09.12.2019 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.;

- визнати недійсним укладений 23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» договір про відступлення права за Договором іпотеки, посвідченим 13.08.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А.;

- визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. від 11 серпня 2020 року за №37754171 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «Артеміда-Ф».

Окрім цього, 15.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ОСОБА_3 за участі третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. у якому просив:

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року, укладений 23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»;

- витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нежитлове приміщення загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало на праві власності ОСОБА_1 , визначивши порядок виконання судового рішення, указавши, що це рішення є підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 вересня 2021 року справу №461/2030/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда Ф», ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дячука Олександра Анатолійовича про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги та витребування майна з чужого незаконного володіння, передано судді Галицького районного суду м. Львова Фроловій Л.Д. для вирішення питання про об`єднання в одне провадження із справою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда Ф», ОСОБА_3 про визнання недійсними договору про відступлення прав вимоги укладеного 23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року об`єднано цивільні справи №461/2030/21 та №461/11099/20 та присвоєно справам №461/11099/20.

10.01.2022 року представником відповідача АТ «Дельта Банк» (на даний час в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка А.А.) було подано до суду клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Вимоги клопотання мотивовано тим, що предметом розгляду у справі є визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, які були укладені між двома юридичними особами, а відтак, дана справа підпадає під юрисдикцію господарського суду.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року у статті 19 визначив, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, коли розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Тобто як предметна, так і суб`єктна юрисдикція господарських судів була значно обмежена участю у спорі лише юридичних осіб чи ФОП, а предметна правовідносинами, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Оскільки юрисдикція спору визначається на час відкриття провадження у справі в суді першої інстанції, то і застосуванню підлягає процесуальне законодавство, що було чинним саме на вказаний час.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з 15 грудня 2017 року дати набрання чинності Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, належить до юрисдикції господарського суду лише тоді, якщо сторонами основного зобов`язання є тільки юридичні особи та (або) ФОП. Іншими словами, до юрисдикції господарського суду не належить, зокрема, спір щодо виконання договору, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем.

З указаної дати, якщо хоча б однією зі сторін основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем, спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, розглядається за правилами цивільного судочинства незалежно від того, чи заявляє позивач одночасно вимоги до фізичної особи сторони основного зобов`язання та до сторони (сторін) акцесорного зобов`язання, зокрема, незалежно від того, чи об`єднані позовні вимоги щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів іпотеки, поруки тощо, укладених для забезпечення основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 906/277/18 (провадження № 12-300 гс 18). Вид судочинства (цивільне чи господарське) визначається з урахуванням суб`єктного складу сторін основного зобов`язання, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12916/15-ц (провадження № 14-409цс18).

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі №161/6253/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2008 року між ВАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №ФЛ-130808-001П.

Окрім цього, 13.08.2008 року між ВАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки на забезпечення виконання Кредитного договору №ФЛ-130808-001П, згідно якого іпотекодавець передав іпотеко держателю в якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором нежитлове приміщення загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

9.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» укладенодоговір відступлення права вимоги №2098/К за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року та договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.

23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року.

Також, 23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір про відступлення права за Договором іпотеки, посвідченим 13.08.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А.

Згідно договору купівлі продажу від 11.12.2020 року ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» продало ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказану вище постанову Великої Палати Верховного Суду та постанови Верховного Суду подані представником позивача від 21.04.2020 року у справі №910/17433/19, від 19.03.2019 року у справі №904/2529/18, від 02.10.2018 року у справі №910/1733/18, на які, також, посилався і суд першої інстанції, колегія суддів вважає спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання та похідні від них правовідносини, належить до юрисдикції господарського суду лише тоді, якщо сторонами основного зобов`язання є тільки юридичні особи та (або) ФОП.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами основного зобов`язання, а саме кредитного договору, а також похідного договору іпотеки є ВАТ «Астра Банк» та позивач фізична особа ОСОБА_1 .

Окрім цього, провадження у даній справі відкривалися у 2021 році.

Відповідно, зважаючи на те, що провадження у справі відкрито після 15 грудня 2017 року та однією зі сторін основного зобов`язання є фізична особа ОСОБА_1 , який не є підприємцем, відтак даний спір розглядається за правилами цивільного судочинства, зважаючи на те, що правовідносини, що виникли за основним зобов`язанням є цивільними правовідносинами, як відповідно і подальші похідні правовідносини щодо договорів забезпечення, а також відступлення вимог за цими договорами забезпечення та інші подальші правовідносини.

Аналогічно у постановах, на які посилався відповідач та суд у оскаржуваній ухвалі, правовідносини первинно виникли (кредитний договір був укладений) між юридичними особами, тобто у згаданих справах правовідносини є господарськими, тому розгляд спорів з такими правовідносинами та похідними від них, відносяться до юрисдикції господарських судів.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вказане, оскаржувану ухвалу, як таку, що постановлена без з`ясування обставин, що мають значення та без чіткого дотримання вимог закону та відповідно додаткове рішення, як додаток з вирішення питання судових витрат, слід скасуватиз направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, що повинен бути проведений з суворим дотриманням вимог процесуального закону та практики застосування таких вимог судом касаційної інстанції, про які йшлося.

Вказаним доводи апеляційних скарг слід визнати обґрунтованими та самі скарги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2022 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк», Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ОСОБА_3 , треті особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, скасування державної реєстрації, витребування нежитлового приміщення направити до Галицького районного суду м. Львова для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра