Справа № 192/195/22
Провадження № 2/192/267/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Тітової О.О.,

за участю секретаря Біжко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ІНСТАФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №39066, вчинений 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в сумі 26360 грн. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29 січня 2022 року на її позивача ОСОБА_1 адресу надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. в якому були постанова про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення основної винагороди у ВП в якому з неї стягнуто на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» 26360 грн. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог чинного законодавства, тому він не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір з відповідачем вона не підписувала ні особисто ні електронним підписом, не укладений договір крім того не є нотаріально посвідченим, тому вимоги відповідача не є безспірними, крім того заборгованість із відсотків зазначена у виконавчому написі нарахована за період після закінчення строку дії договору, що є недопустимим та підтверджується судовою практикою з цього питання. Нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчих написів та заборгованість зазначена у виконавчому написі не може вважатись безспірною. Крім того, як у виконавчому написі, так і документах виконавчого провадження невірно зазначено її прізвище ОСОБА_2 , замість ОСОБА_3 , що відповідає даним її паспорта, хоча інші дані зазначені вірно. Просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні, відкритому на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Позивачем суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, представника в суд не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених учасників справи без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №39066 про стягнення з ОСОБА_1 як боржника за кредитним договором №ID0606744 від 19.05.2021, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) компанії ID 1959024, укладеним з ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в розмірі 25710 грн. Стягнення заборгованості проведено за період з 08.07.2021 по 19.10.2021. сума заборгованості становить 25710 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 17300 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8 410 грн. за вчинення виконавчого напису 650 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника 26360 грн.

В обґрунтування вчинення вказаного виконавчого напису приватний нотаріус послався на ст.ст 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстави виконавчих написів нотаріусів, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, ч. 1 ст.640 ЦК України, ч.6 ст. 11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015.

Згідно спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № №ID0606744 від 19.05.2021 ТОВ «Інстафінанс» та ОСОБА_1 уклали ці умови та домовились, що ліміт кредитної лінії 17300 грн., сума кредиту 17300 грн., процентна ставка в день 1,62% строк оплати 30 днів/місяців. Потенційний ліміт кредитної лінії 20 000 грн. надана сума кредиту 17300 грн. Орієнтовна вартість кредиту 25710 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 12297,89%. Дата повного погашення 18.06.2021. Штраф 50%.

Спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії були створені на основі Заяви позивальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі та відповідно до оцінки кредитоспроможності позичальника. Після прочитання, оцінки та прийняття позичальником правил, що регламентують порядок надання фінансових послуг ТОВ «ІНСТАФІНАНС», Паспорту споживчого кредиту, Загальних умов Договору кредитної лінії та Пропозиції кредитора щодо Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії, що були надані через особистий кабінет на порталі; включають терміни, які визначаються та регулюються Загальними умовами Договору кредитної лінії; є невід`ємною частиною Договору кредитної лінії та виконуються сторонами відповідно до загальних умов договору, укладаються дистанційно та мають юридичну силу без будь-якого підпису на папері.

Згідно заяви про примусове виконання рішення вих. №227649/2021ТОВ «ІНСТАФІНАНС» через представника звернулось до приватного виконавця Шагана О.А. з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. за №39066 від 05.11.2021 про стягнення з ОСОБА_1 26360 грн.

На виконання вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. постановою від 28.12.2021 відкрив виконавче провадження № 68010694 та постановами від 28.12.2021 стягнув основну винагороду, визначив мінімальний розмір виконавчого провадження, 28.01.2022 виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 за місцем роботи відділі культури, туризму, молоді та спорту Солонянської селищної ради.

Згідно з постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 11.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. на виконання ухвали суду про забезпечення позову від 04.02.2022 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №39066 виданого 05.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

У виконавчому написі та всіх постановах приватного виконавця прізвище позивача зазначене- ОСОБА_2 , що не відповідає даним паспорту позивача, хоча інші ідентифікуючі дані позивача зазначені вірно. Суд вважає, що у виконавчому написі допущено описку в прізвищі позивача, а тому встановлено, що оспорюваний виконавчий напис та відкрите виконавче провадження з його примусового виконання вчинені щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»),

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»),

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилалась на те, що не підписувала кредитного договору ані власноруч ані електронним підписом, тому кредитний договір є неукладеним та таким, що не несе жодних юридично правових наслідків.

Суд вважає доводи позивача в цій частині такими, що не ґрунтуються на законі.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ч.2 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний підпис дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно ідентифікації підписувача цих даних.

Судом встановлено, що вчинення виконавчого напису здійснено для стягнення заборгованості за кредитним договором №ID0606744 від 19.05.2021, укладеним з відповідачем ТОВ «ІНСТАФІНАНС». Під час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус посилався, серед іншого, на положення ч. 1 ст.640 ЦК України, ч.6 ст. 11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції шляхом: надсилання підписаного електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір; заповнення та підписання формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

Як встановлено судом та зазначено в спеціальних умовах для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №.ID0606744 від 19.05.2021 та паспорті споживчого кредиту, вони були надані через особистий кабінет позивача на порталі, підписані електронним підписом як зі сторони кредитодавця - відповідача, так і зі сторони позивальника - позивача.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

За таких обставин, суд вважає неспроможними доводи позивача щодо того, що кредитний договір №ID0606744 від 19.05.2021 є неукладеним.

Вирішуючи спір суд виходить з того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення заборгованості за кредитним договором документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

В оспорюваному виконавчому написі №39066 від 05.11.2022 приватний нотаріус також посилався на пункт 2 Переліку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 щодо доповнення Переліку новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Відтак норма п.2 Переліку на яку посилався у виконавчому написі приватний нотаріус, застосуванню не підлягає, оскільки була визнана незаконною та нечинною.

Тобто, на сьогоднішній день, як і на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 05.11.2021 редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Як встановлено судом кредитний договір, укладений між позивачем та відповідачем, нотаріально посвідчений не був.

При вирішенні безспірності заборгованості позивача суд виходить з такого.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно виконавчого напису №39066 від 05.11.2021 заборгованість ОСОБА_1 становить 25710 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 17300 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8 410 грн. зазначена заборгованість стягнена за період з 08.07.2021 по 19.10.2021.

Одночасно, спеціальними умовами для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №.ID0606744 від 19.05.2021 визначено, що датою повного погашення є 18.06.2021.

Розрахунку заборгованості позивача на вказану у виконавчому написі сумі та періоді за всіма її складовими приватному нотаріусу надано не було, як не було надано такого розрахунку і суду.

Суд, враховуючи період за який приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. стягнено заборгованість з позивача 08.07.2021 по 19.10.2021, вважає, що заборгованість ОСОБА_1 в сумі 25710 грн. не може вважатись безспірною.

Враховуючи, що укладений між фінансовою установою та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, суд вважає, що нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, оскільки стягувачем відповідачем у справі не було подано документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача.

За таких обставин, наявні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються інших сторін, проте за характером є тотожними.

Крім того, всупереч встановленого порядку приватному нотаріусу не було надано доказів відправлення на адресу позивача письмової вимоги про погашення заборгованості перед ТОВ «ІНСТАФІНАНС». Не надано такого документа і суду.

За приписами ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що даних щодо наявності безспірної заборгованості позивача та доказів вручення позивачу вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості приватному нотаріусу не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем також заявлено вимоги про розподіл судових витрат.

В розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи позивачем зазначено, що сума сплаченого судового збору з урахуванням заяви про забезпечення позову становить 1488,60 грн., очікувані витрати у зв`язку з розглядом справи 57,80 грн. Загальна сума сплачених та очікуваних витрат становить 1546,40 грн.

Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 1488,60 грн., інших витрат позивач не понесла.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 39066, вчинений 06 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в сумі 26360 (двадцять шість тисяч триста шістдесят) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25.07.2022.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», , місцезнаходження, 03035, м.Київ, вул.Сурікова,буд.3 «а».

Суддя О.О. Тітова