Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/103/18
Провадження № 2/376/10/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді - Коваленка О.М.,

за участі секретаря- Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Сквирського районного суду Київської області у м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказала, що з 30 січня 1981 року позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , видане та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Під час шлюбу, позивачка за свої кошти придбала наступне майно:

19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 506,2 кв. м., житловою площею 260,1 кв. м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд на підставі договору купівлі продажу від 20.08.1981 року.

Нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , загальною площею 1567,8 кв. м. на підставі Договору купівлі продажу від 15.12.1999 року.

Житловий будинок АДРЕСА_3 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 89,50 кв. м., житловою площею 56,10 кв. м. на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 25.04.2013 року.

Земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_4 надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 322 401 01 00:01:037:0050 на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 25.04.2013 року.

Земельну ділянку, площею 0,238 га, яка розташована в АДРЕСА_4 надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 322 401 01 00:01:037:0049 на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 25.04.2013 року.

Окрім того, 13 квітня 2016 року позивачка за власні кошти придбала у чоловіка ОСОБА_5 сто відсотків його частки у розмірі 33,334 % Статутного капіталу ТОВ «Калина», що еквівалентно 100 0000, 00 грн., що підтверджується Договором купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Калина» від 13.04.2016 року.

Все вищевказане майно було оформлено документально на чоловіка позивачки, як на господаря. Кошти для купівлі нерухомості були особисто позивачки, що підтверджується копіями розписок: від 20.07.1981 року, з якої вбачається, що особисто позивачка позичила у ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6 000 карбованців для купівлі 19/100 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 . Розписка від 16.11.1999 року, з якої вбачається, що позивачка позичила в ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 25 000 грн. для купівлі нежитлової будівлі в с. Антонів. Розписка від 11.01.2012 року, з якої вбачається, що позивачка позичила в ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 180 000 грн. для купівлі житлового будинку в м. Сквира. Частка в статутному капіталі також була придбана за особисті кошти позивачки.

Чоловік позивачки приховував від неї свої доходи, не надавав належної матеріальної допомоги, щоб не напружувати відносини з чоловіком, позивачка давала згоду на те, щоб нерухоме майно було зареєстровано на чоловіка.

На даний час відповідач ОСОБА_2 , має намір оформити майно, він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка знаходиться у Спадковій справі № 13/2016, але майно є особистою власністю позивачки.

На підставі викладеного позивачка ОСОБА_1 просить суд:

Визнати за нею право особистої приватної власності на: 19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ; житловий будинок АДРЕСА_4 , з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 0,1000 га., за кадастровим номером :01:037:0050 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_4 ; земельну ділянку площею 0,2380 га., за кадастровим номером :01:037:0049 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_4 ; нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , загальною площею 1567,80кв. м.; на 33,334% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина", .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду декілька заяв в яких підтримала позовні вимоги та просить справу розглянути у її відсутність (том 3 а. с. 55,62,76).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду декілька заяв, в яких просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити (том 3 а. с. 53,61, ).

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 05.04.2021 року до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (том 3 а. с. 10).

Третя особа ОСОБА_4 жодного разу в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомляла, повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (том 3 а. с.72 ).

Третя особа ОСОБА_9 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 (а. с. 80).

До канцелярії Сквирського районного суду Київської області надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_10 про зупинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 до вступу правонаступника.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали справи, вважає, що клопотання представника третьої особи задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 25 Цивільного кодексу України визначає, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, в момент смерті фізичної особи припиняється право та дієздатність померлого.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Отже, з урахуванням зазначеного, з моменту смерті припинилася правоздатність та дієздатність ОСОБА_3 та його представника адвоката Ковальчук Анни Сергіївни.

Також, суд зазначає наступне.

Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Частиною 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Разом з тим, стаття 252 Цивільного процесуального кодексу України визначає підстави у разі наявності яких, суд має право зупинити провадження у справі. Проте, в переліку встановлених даною статтею підстав, відсутня вищевказана підстава.

Отже, Цивільним процесуальним кодексом України не встановлено обов`язку й права суду зупиняти провадження у справі у разі смерті третьої особи, яка до того ж не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Також, суд враховує основні завдання цивільного судочинства які покликані на забезпечення своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Слід наголосити, що справа розглядається судом з 2018 року, що в свою чергу порушує права сторін на своєчасний розгляд та вирішення спору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з вимогамист.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з 30 січня 1981 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 від 30.01.1981 року, актовий запис № 3 (том 1 а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 15.04.2016 р., актовий запис № 651 (том 1 а. с. 15).

На підставі Договору купівлі-продажу від 20 серпня 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Трахтман Т.Б. за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на 19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (копія Договору том 1 а. с. 16-19).

Зазначена частина житлового будинку була придбана за особисті кошти ОСОБА_1 , які остання позичила у ОСОБА_6 , згідно розписки від 25 липня 1981 року (том 1 а. с. 56).

На підставі Договору купівлі-продажу від 15 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Климчук Л.П. за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , загальною площею 1567,6 кв. м. (том 1 а. с. 33,34) Зазначена нежитлова будівля була придбана за особисті кошти ОСОБА_1 , які остання позичила у ОСОБА_7 , згідно розписки від 16 листопада 1999 року (том 1 а. с. 55).

Разом з тим, на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 квітня 2013 року за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 0,1000 га., за кадастровим номером :01:037:0050 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_4 ; земельну ділянку площею 0,2380 га., за кадастровим номером :01:037:0049 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_4 (том 1 а. с. 40). На придбання зазначеного житлового будинку та земельних ділянок, ОСОБА_1 надавала особисті кошти, які остання позичила у ОСОБА_8 , згідно розписки від 11 січня 2012 року (том 1 а. с. 54).

Згідно договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина" від 13 квітня 2016 року, ОСОБА_1 купила 33,334% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина" (, місцезнаходження Київська область, м. Сквира, вул. Незалежності, 228) ( том 1 а. с. 51-53 копія Договору купівлі - продажу).

Вищезазначені обставини щодо придбання майна за особисті кошти ОСОБА_1 , підтвердив й відповідач. Разом з тим, ОСОБА_2 визнав позовні вимоги повністю, про що подав відповідну заяву.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України, згідно з якою особистою власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто , житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що придбане майно належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, оскільки набуте за її особисті кошти та підлягає захисту в судовому порядку, а також проти цього не заперечує відповідач.

Щодо прав, свобод та інтересів третіх осіб, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 357/10 181/16-ц, 6/357/348/20 встановлено, що «рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2017 року по справі № 357/10181/16 ц позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 , як спадкоємця ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 01.04.2015 року в сумі 522 340 грн., стягнуто з ОСОБА_2 , як спадкоємця ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 18.09.2014 року в сумі 254 800 грн. Судом встановлено, що на виконання зазначеного рішення суду 22.08.2017 року було видано виконавчий лист. Також встановлено, що 28.10.2020 року мід ОСОБА_3 та ОСОБА_9 укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого первісний кредитор , ОСОБА_9 передає ОСОБА_3 , належне їй право вимоги згідно рішення суду від 21.07.2017 року». Вищевказаною ухвалою суду було змінено сторону (стягувача) ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду від 21.07.2017 року у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 , як спадкоємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 за договором позики від 18.09.2014 року (том. 3 а.с. 87 89 копія Ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 18 грудня 2020 року).

За таких обставин, суд вважає, що права третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , як кредиторів було захищено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2017 року та ухвалою цього ж суду від18 грудня 2020 року, а тому вирішення спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніяк не впливають на права, свободи та інтереси третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які також суд звертає увагу жодниг вимог до учасників процесу не висували, а тому визнання позову відповідачем на підставі вимог ст. 206 ЦПК України є законним і не суперечить вимогам закону та інтересам інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12,13,48, 62,76,77,81,82,206,223,247,251,252,258,259,263 -265, 268, 351,352,354 ЦПК України, ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ст. ст. 60,61,63 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності на 19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 506,2 кв.м., житловою площею 260,1 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд;

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності нажитловий будинок АДРЕСА_4 , загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 56,10 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами;

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності наземельну ділянку площею 0,1000 га., за кадастровим номером :01:037:0050 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_4 ;

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності наземельну ділянку площею 0,2380 га., за кадастровим номером :01:037:0049 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_4 ;

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності нанежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , загальною площею 1567,6 кв. м.;

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності на33,334% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина", .

На підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

В задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_10 про зупинення провадження у справі відмовити.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко