Справа№592/3744/22
Провадження №2/592/1296/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Грибиниченко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області про поновлення на роботі,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що він працював вчителем англійської мови в Комунальній установі Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20 м. Суми, Сумської області з 01.09.2021 до 31.05.2022, відповідно до наказу від 31.08.2021 про прийняття його на роботу.17 травня 2022 року він звернувся до директора даної школи з заявою, в якій просив директора надати йому оплачувану щорічну відпустку з 01.06.2022.31 травня 2022 року він отримав відповідь від 31.05.2022 на заяву. В даній відповіді директор школи відмовила надати йому щорічну оплачувану відпустку.31 травня 2022 року його було звільнено з роботи.06 червня 2022 року він отримав наказ про звільнення. У зв`язку з цим позивач просить суд поновити його на роботі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області надав суду відзив, у якому зазначив, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду вчителя англійської мови Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20, м. Суми, Сумської області на підставі наказу № 132-К від 31.08.2021 з 01.09.2021 до 31.05.2022. 05.05.2022 він надав до закладу заяву (вх. № 22 від 05.05.2022) про надання щорічної відпустки з 01.06.2022 пропорційно до відпрацьованого часу.Пізніше 17.05.2022 надав ще одну заяву (вх. № 23 від 17.05.2022) про надання щорічної відпустки з 01.06.2022 з проханням поділити дану відпустку на 2 частини: 24 календарних дні у період воєнного часу та 26 календарних днів після закінчення дії воєнного часу. На його заяву від 05.05.2022 (вх.№ 22) було надано відповідь 18.05.2022 (вих. № 141) про те, що у зв`язку із неможливістю надати щорічну відпустку у навчальний період йому було запропоновано продовжити трудовий договір до 07.06.2022 та надати щорічну відпустку у період літніх канікул тривалістю 24 календарні дні з виплатою допомоги на оздоровлення з 08.06.2022 по 01.07.2022. У зв`язку із закінченням 2021-2022 навчального року 07.06.2022 керівником закладу освіти видно наказ від 17.05.2022 № 105-К «Про продовження строкового трудового договору» відповідно до якого з працівниками, які були прийняті до 31.05.2022 продовжено трудові угоди до 07.06.2022. Згідно п.3 цього наказу договір був продовжений і з ОСОБА_1 . Останній ознайомився із наказом про продовження строкового договору та листом-відповіддю на заяву від 18.05.2022 № 141 та відмовився поставити підпис про ознайомлення. На дану відмову було складено акт № 1 від 25.05.2022 «Про відмову ОСОБА_1 від проставлення підпису про ознайомлення з наказом та від проставлення підпису на відповіді на заяву». У зв`язку із відмовою продовжувати строковий трудовий договір був виданий наказ від 27.05.2022 № 110-К «Про внесення змін до наказу № 105-К від 17.05.2022 «Про продовження строкового договору» та був анульований п.3 № 105-К від 17.05.2022 щодо продовження договору з ОСОБА_1 до 07.06.2022. На заяву ОСОБА_1 від 17.05.2022 (вх.№ 23) було надано відповідь 31.05.2022 (вих. № 147) про те, що у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 продовжувати строковий трудовий договір до закінчення навчального 2021-2022 року до 07.06.2022 та у зв`язку з неможливістю надання щорічної відпустки педагогічним працівникам протягом навчального року, він буде звільнений 31.05.2022 згідно п.2 ст.36 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. У зв`язку з вищевикладеними обставинами він був звільнений на підставі наказу від 31.05.2022 №113-К згідно п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору. На відповіді на заяву він поставив свій підпис про ознайомлення, а наказ про звільнення відмовився підписувати та відмовився отримати трудову книжку. Виходячи з цього, був складений акт № 2 від 31.05.2022 «Про відмову ОСОБА_1 від проставлення підпису про ознайомлення з наказом». Йому 01.06.2022 було надіслано повідомлення про отримання трудової книжки (вих. № 151). ОСОБА_1 06.06.2022 з`явився до закладу, підписав наказ про звільнення, в якому виправив дату про ознайомлення з 31.05.2022 на 06.06.2022 та отримав трудову книжку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на посаду вчителя англійської мови Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20, м. Суми, Сумської області на підставі наказу № 132-К від 31.08.2021 з 01.09.2021 до 31.05.2022.

17.05.2022 надав заяву (вх. № 23 від 17.05.2022) про надання щорічної відпустки з 01.06.2022 з проханням поділити дану відпустку на 2 частини: 24 календарних дні у період воєнного часу та 26 календарних днів після закінчення дії воєнного часу.

На заяву від 05.05.2022 (вх.№ 22) було надано відповідь 18.05.2022 за № 141 про те, що у зв`язку із неможливістю надати щорічну відпустку у навчальний період йому було запропоновано продовжити трудовий договір до 07.06.2022 та надати щорічну відпустку у період літніх канікул тривалістю 24 календарні дні з виплатою допомоги на оздоровлення з 08.06.2022 по 01.07.2022.

З Акту № 1 від 25.05.2022 «Про відмову ОСОБА_1 від проставлення підпису про ознайомлення з наказом та від проставлення підпису на відповіді на заяву» вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з наказом від 17.05.2022 № 105-К «Про продовження строкового трудового договору» та листом - відповіддю на заяву про відпустку від 18.05.2022 № 141 та відмовився поставити підпис, що ознайомився з ними.

З наказу № 110-К від 27.05.2022 «Про внесення змін до наказу № 105-К від 17.05.2022 «Про продовження строкового договору» вбачається, що у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 продовжувати строковий трудовий договір наказано анулювати п.3 наказу № 105-К від 17.05.2022 «Про продовження строкового договору».

На заяву ОСОБА_1 від 17.05.2022 (вх.№ 23) було надано відповідь 31.05.2022 (вих. № 147) про те, що у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 продовжувати строковий трудовий договір до закінчення навчального 2021-2022 року до 07.06.2022 та у зв`язку з неможливістю надання щорічної відпустки педагогічним працівникам протягом навчального року, його буде звільнено 31.05.2022 згідно п.2 ст.36 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

На підставі наказу від 31.05.2022 № 113-К ОСОБА_1 було звільнено згідно п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

З Акту від 31.05.2022 № 2 вбачається, що 31.05.2022 ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з наказом № 113-К від 31.05.2022 «Про припинення трудового договору».

01.06.2022 ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про отримання трудової книжки (вих. № 151).

ОСОБА_1 06.06.2022 підписав наказ про звільнення, в якому виправив дату про ознайомлення з 31.05.2022 на 06.06.2022 та отримав трудову книжку.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункт 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам статті 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв`язку із закінченням строку.

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю па припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частиною першою статті 36 КЗпП України.

Вказана позиція міститься в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №761/27037/17.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на підставі написаної ним заяви, в якій він просив прийняти його на строк з 01.09.2021 по 31.05.2022, та наказу від 31.08.2021 № 132-К, в якому також прописаний строк трудового договору з 01.09.2021 по 31.05.2022, з яким він також ознайомився під підпис, то на думку суду, вказаний строковий трудовий договір від 31.08.2021 був укладений з дотриманням правил ст. 23 КЗпП України, а тому припинення трудових відносин з ОСОБА_1 на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України є законним. Зокрема, укладення 31.08.2021 строкового трудового договору було зумовлено власними інтересами та бажанням ОСОБА_1 .

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 21,23,36 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20, м. Суми, Сумської області про поновлення на роботі відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв