ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/199/20Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/817/807/22 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Укрсиббанк на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2021 року, ухвалене суддею Грицаком Р.М. у цивільній справі №951/199/20 за позовом акціонерного товариства Укрсиббанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року АТ Укрсиббанк звернулось до суду із вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що між акціонерним комерційним інноваційним банком Укрсиббанк (на даний час АТ Укрсиббанк) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 20 серпня 2007 року, згідно умов якого банк надав відповідачці кредит у сумі 61 000,00 швейцарських франків, а остання взяла на себе зобов`язання щомісяця повертати наданий кредит у строки та в розмірі, передбачені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 19 серпня 2028 року. Відповідачка не здійснювала своєчасних платежів у повному обсязі, у зв`язку із чим банк у 2014 році звернувся до суду із позовом про стягнення з неї заборгованості, яка існувала станом на 10.11.2014 року. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року у справі №600/1476/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 в користь ПАТ Укрсиббанк 72 399,08 грн. Після набрання вказаним рішенням суду законної сили позивач отримав виконавчі листи, які були направлені для виконання до органів ДВС. Починаючи з 14 вересня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на рахунок банку надійшли кошти на загальну суму 83 299,08 грн, які були конвертовані у валюту договору - швейцарські франки. Дата останнього платежу 08.08.2019 року.

Непогашеною залишається заборгованість по кредиту у розмірі 2012,35 швейцарських франків, що підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості.

Відповідно до умов кредитного договору та ч.2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобовязання відповідачка повинна сплатити проценти у подвійному розмірі, а саме 17.98% річних (8,99% згідно п.1.3.1 кредитного договору х 2 = 17.98%) на суму 1142,00 шв. франки (2102, 35 шв. фр.х17.98%:365 х1095 днів=1143 шв.франки), що за курсом НБУ станом на 27.02.2020 року еквівалентно 28 643, 90 грн.

Позивач просив стягнути вказану суму нарахованих процентів, а також судові витрати у розмірі 9062 грн. (судовий збір 2102 грн. та 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Під час ухвалення оскаржуваного рішення було виготовлено його вступну та резолютивну частини. Повний текст судового рішення не був складений у звязку із смертю головуючого судді Грицака Р.М.

В апеляційній скарзі АТ Укрсиббанк просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ Укрсиббанк задовольнити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки наявність заборгованості ОСОБА_1 підтверджується випискою по кредитному договору та розрахунком заборгованості, які були надані позивачем. Крім цього, поняття виконання зобов`язання та виконання рішення суду є різними за своєю суттю та правовими наслідками.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 20 серпня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № , згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 61 000,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,99 % річних.

ОСОБА_1 зобовязалась погашати кредит згідно із графіком погашення, з кінцевим терміном поверненням не пізніше 19 серпня 2028 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Строк сплати процентів з 1 по 20 число кожного місяця.

Станом на 10.10.2013 року ОСОБА_1 внесла на погашення тіла кредиту 56 014, 47 швейцарських франків, що підтверджується наданою банком довідкою-розрахунком заборгованості. Також до жовтня 2013 року вона щомісячно сплачувала проценти, заборгованості по яких станом на 31.10.2013 року не було.

З листопада 2013 року ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим банк 04.12.2014 року звернувся в суд з вимогою про дострокове стягнення усієї суми заборгованості за кредитом станом на 10 листопада 2014 року у розмірі 5 418, 54 швейцарських франки, що в гривневому еквіваленті складає 82 569, 89 грн.

Під час слухання справи у суді ОСОБА_1 було сплачено 10 170, 81 грн. (з 16.12.2014 року по 8.05.2015 року), вказана сума врахована судом при ухваленні рішення.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року у справі №600/1476/14-ц позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто в користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів, пені за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20 серпня 2007 року в розмірі 72 399,08 грн.

Рішення суду про стягнення заборгованості за валютним кредитом у гривні банком не оскаржувалося і набрало законної сили.

На виконання рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2015 року у справі №600/1476/14-ц позичальником ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_3 у період з 14.09.2015 по 08.08.2019 року внесено 83 299, 08 грн., які конвертовані банком у швейцарські франки та направлені на погашення заборгованості у швейцарських франках.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що «припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Оскільки 04.12.2014 року предявленням позову у суд АТ Укрсиббанк змінив строк кредитування, предявивши вимогу про дострокове стягнення із ОСОБА_1 усієї суми кредиту, тому право позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося з 04.12.2014 року.

Колегія суддів враховує дату 04.12.2014 року, оскільки така інформація про дату надходження до Козівського районного суду позовної заяви АТ Укрсиббанк до ОСОБА_1 у справі №600/1476/14-ц наявна на офіційному сайті Судової влади України (https://court.gov.ua).

У матеріалах цивільної справи, яка розглядається апеляційним судом, відсутня будь-яка інша інформація про дату предявлення ОСОБА_1 вимоги про дострокове стягнення усієї суми кредиту.

Таким чином, наявні передбачені законом підстави для нарахування процентів відповідно до умов кредитного договору, виходячи із ставки 17,98 %, лише за період з 10 листопада 2014 по 4 грудня 2014 року, тобто за 24 дні, що складає суму 62, 21 шв.франки (4985, 53 шв.франки заборгованості за тілом кредиту х 17,98 % : 365 :100 х 24 дні = 62, 21 шв.фр.), а після 04.12.2014 року позивач має право на отримання процентів згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, тобто 3% річних від простроченої суми.

Разом з тим, позивач надав суду розрахунок процентів, виходячи із суми непогашеної заборгованості 2102, 35 шв.франків та процентної ставки 17, 98%.

Колегія суддів не погоджується з наведеним банком розрахунком, вважає безпідставною вказану позивачем суму простроченої заборгованості 2102, 35 шв.франків, тому наводить власний розрахунок 3% річних, враховуючи наступне.

Станом на 4 грудня 2014 року сума заборгованості складала 82 659, 89 грн. (згідно позовної заяви, поданої 4.12.2014 року). З цієї дати і до повного виконання судового рішення у 2019 році ОСОБА_1 було здійснено більше 40 платежів, відповідно сума заборгованості змінювалась, а тому 3% річних обраховується у періоди між кожним платежем, який зменшував загальну суму заборгованості.

Так як усі внесені ОСОБА_1 кошти банк конвертував в іноземну валюту та зараховував саме в іноземній валюті, тому колегія суддів при визначенні розміру заборгованості враховує кожен платіж в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату його здійснення.

Дати та суми здійснених ОСОБА_1 платежів на погашення кредиту у період з 4.12.2014 по 08.05.2015 року колегія суддів враховує вказані у рішенні Козівського районного суду від 18.05.2015 року, а всі подальші платежі після ухвалення судового рішення - з наданої банком довідки-розрахунку заборгованості (т.1, а.с.108-110) та встановленого НБУ курсом іноземної валюти у відповідний день платежу.

Сума 3% річних обрахована за періоди між кожним платежем за такою формулою: сума боргу х 3% : 365 :100 х кількість днів прострочки.

За такою формулою судом проведено усі розрахунки. Зокрема:

1). з 4 по 16 грудня 2014 року (12 днів) сума боргу складала 82 569, 89 грн.; 82 569, 89 грн. х 3 % : 365 : 100 х 12 днів = 81, 43 грн. відсотків за період з 4 по 16 грудня 2014 року;

2) 16.12.2014 року внесено 735, 85 грн., сума боргу стала 82 569, 89 грн. - 735, 85 грн. = 81 834, 04 грн.

З 17 грудня 2014 року по 20 січня 2015 року - 34 дні;

81 834, 04 х3% : 365 : 100 х 34 дні = 228, 68 грн. відсотків за вказаний період;

3) 20.01.2015 року внесено 904, 33 грн., борг став 81 834, 04 грн. - 904, 33 грн. = 80 929, 71 грн.;

З 21.01.2015 по 10.02.2015 року 20 днів;

80 929, 71 грн. х 3% : 365 : 100 х 20 днів = 133, 03 грн. відсотків за період з 20.02.2015 по 10.02.2015 року;

4) 10.02.2015 року двома платежами по 1084, 77 та 200 грн. внесено загальну суму 1284, 77 грн., борг став 80 929, 71 грн. - 1284, 77 грн. = 79 644, 94 грн;

з 11.02.2015 року по 31.03.2015 року - 48 днів;

79 644, 94 грн х 3% : 365 :100 х 48 днів = 314, 21 грн. відсотків за період з 11 лютого по 31 березня 2015 року;

5) 31.03.2015 року трьома платежами по 485, 86 грн., 200 грн. та 160 грн. внесено загальну суму 845, 86 грн., борг став 79 644, 94 грн 845, 86 грн. = 78 799, 08 грн.;

з 1 по 30 квітня 2015 року 30 днів прострочки;

78 799, 08 грн х 3% : 365 :100 х 30 днів = 194, 29 грн. відсотків за цей період;

6) 30 квітня 2015 року внесено 5 000 грн., борг став 78 799, 08 грн. 5 000 грн. = 73 799, 08 грн.;

з 1 по 8 травня 2015 року період прострочки 8 днів;

73 799, 08 грн. х 3% : 365 :100 х 8 днів = 48, 52 грн. відсотків;

7) 8 травня 2015 року внесено 1400 грн., борг став 73 799, 08 грн. - 1400 грн. =72 399, 08 грн.

з 9 травня по 22 вересня 2015 року 136 днів;

72 399, 08 грн. х 3% :365:100 х 136 днів = 809, 28 грн. відсотків за цей період;

8) 22 вересня 2015 року ОСОБА_1 внесено кошти, які банк конвертував в іноземну валюту та зарахував: 1046, 31 шв. франків - на погашення тіла кредиту, та 18, 25 шв.франків банк безпідставно зарахував на сплату процентів згідно умов кредитного договору.

1046, 31 + 18, 25 = 1064, 56 шв.франки станом на 22.09.2015 року згідно з офіційним курсом НБУ еквівалентно 23 995, 18 грн.

Отже, 22 вересня 2015 року сума боргу ОСОБА_1 зменшилась на 23 995, 18 грн. та склала 48 403, 90 грн. (72399, 08 грн. - 23995, 18 грн. = 48 403, 90 грн.

Період з 22.09.2015 по 13.11.2015 року 51 день;

48403, 90 грн. х3% :365:100х51 день = 202, 89 грн. процентів за цей період;

9) 13.11.2015 року внесено кошти, які банк зарахував як 157, 72 шв.франки (за курсом НБУ 3599, 17 грн.);

станом на 13.11.2015 року сума боргу зменшилась на зазначену суму і склала 44 804, 73 грн.;

за період з 13.11.2015 по 04.02.2016 року прострочка складає 81 день;

44 804, 73 грн. х3% :365:100х81=298, 28 грн.;

10) 04.02.2016 року внесено кошти, які банк зарахував як 35, 60 шв.франків (899, 61 грн. за курсом НБУ);

станом на 04.02.2016 року сума боргу склала 44804, 73 грн 899, 61 грн. = 43 905, 12 грн.;

за період з 4.02.2016 по 12.03.2016 року прострочка складає 36 днів;

43905, 12х3%:365:100х36 днів = 129, 91 грн.

Провівши аналогічним способом усі обчислення з врахуванням кожного внесеного платежу, який зменшував загальну суму простроченої заборгованості, загальний розмір 3% річних, починаючи з 4.12.2014 року і до повного погашення заборгованості, складає 4 328, 76 грн.

Проте, вказана сума 3% річних, а також відсотки відповідно до умов договору за період з 10 листопада 2014 по 4 грудня 2014 року у сумі 62, 21 шв.франки (еквівалентно 2 271, 28 грн. згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.10.2022 року), не підлягають до стягнення, оскільки у позовній заяві позивач вказує, що на виконання рішення Козівського районного суду від 18.05.2015 року від ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 надійшли кошти у сумі 83 299, 08 грн., в той час як згідно судового рішення до сплати підлягала сума 72 399,08 грн.

Таким чином, внесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти у розмірі 83 299, 08 грн. повністю покривають суму заборгованості за судовим рішенням та належні банку відсотки у загальному розмірі 6600, 04 грн. (4328, 76 грн. + 2 271, 28 грн. = 6600, 04 грн.).

Доводи апеляційної скарги про те, що поняття виконання зобов`язання та виконання рішення суду є різними за своєю суттю та правовими наслідками, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що позивач сам обрав спосіб захисту своїх прав у кредитних правовідносинах із ОСОБА_1 , предявивши у 2014 році вимогу про дострокове стягнення усієї суми заборгованості, яка була стягнута судом в національній валюті України. Після повної сплати суми, визначеної судовим рішенням про дострокове стягнення усієї суми кредиту, відсутні підстави вважати зобовязання щодо повернення кредиту невиконаним.

Оскільки повне судове рішення з наведенням мотивів прийнятого рішення не було виготовлено судом першої інстанції із зазначених вище причин, тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Укрсиббанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з мотивів, наведених у цій постанові.

З врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 378, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Укрсиббанк задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Укрсиббанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2022 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Бершадська Г.В.