Справа № 347/2108/20
Провадження № 22-ц/4808/749/22
Головуючий у 1 інстанції ДРАЧ Д. С.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Якубовського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року постановлену в складі судді Драч Д.С. у м. Косів у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Косівського нотаріального округу Тонюк Марина Миколаївна про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Тонюк Марина Миколаївна про розірвання договору довічного утримання.

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_3 помер, у зв`язку із чим ухвалою суду від 19.04.2021 року провадження у цій справі було зупинено до визначення кола правонаступників у спірних правовідносинах.

У жовтні 2021 року від спадкоємця ОСОБА_3 за заповітом - ОСОБА_1 до суду надійшла заяви про долучення до справи копій документів на підтвердження її спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а строк для прийняття спадщини закінчився ухвалою судді Драч Д.С. від 11.10.2021 року провадження у вказаній справі поновлено та призначено судове засідання.

За змістом листа-відповіді приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Кабина А.Р. №429/01-16 від 25.10.2021 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним була відкрита спадкова справа №70/2021 від 22.04.2021 року, де зареєстровані заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.93).

Ухвалою Косівського районного суду від 16 листопада 2021 року залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , в якості правонаступників позивача у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Тонюк Марина Миколаївна про розірвання договору довічного утримання.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Якубовський О. О. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, в частині залучення ОСОБА_5 до участі у розгляді справи, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Зокрема вказує, що фактичними підставами для залучення 16.11.2021 року судом до участі у справі ОСОБА_5 в якості правонаступника позивача ОСОБА_3 була інформація із спадкового реєстру про наявність заповіту (а.с.83) та лист нотаріуса Кабина А.Р. (а.с.83) про те, що ОСОБА_5 у спадковій справі №70/2021 подав заяву про прийняття спадщини. Однак, при вирішення питання про залучення правонаступників судом 16.11.2021 року не було враховано, що єдиним спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_3 є ОСОБА_1 . Вказує, що у результаті ознайомлення ОСОБА_1 13.05.2022 року із матеріалами спадкової справи №70/2021 ОСОБА_3 встановлено, що залучений до участі у даній справі ОСОБА_5 не є спадкоємцем ОСОБА_3 , а отже не є його правонаступником. За наведених фактичних обставин справи ухвала місцевого суду від 16.11.2021 року про заміну позивача його правонаступниками, в частині залучення до участі у справі в якості спів-позивача ОСОБА_5 є помилковою і підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Залучаючи ОСОБА_5 як правонаступника у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з наявними у справі документальними доказами набуття права на спадщину після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а також, беручи до уваги те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво ОСОБА_1 та ОСОБА_5 слід залучити в якості правонаступників позивача у вказаній справі та відкласти судовий розгляд цієї справи.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що позивач ОСОБА_3 , який подав позов про розірвання договору довічного утримання,ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.82).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадкова справа №70/2021 за заявою №124 від 22.04.2021 року ОСОБА_1 (а.с.89).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64300243 від 09.04.2021 року від імені ОСОБА_3 зареєстровано заповіт від 09.04.2021 року за №461 (а.с.83).

За змістом листа-відповіді приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Кабина А.Р. №429/01-16 від 25.10.2021 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним була відкрита спадкова справа №70/2021 від 22.04.2021 року, де зареєстровані заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.93).

Частиною 1 ст. 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Положеннями статей 1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За положеннями ст. 1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст.55 ЦПК України лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Залучаючи ОСОБА_5 суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що у даній справі позов про розірвання договору довічного утримання пред`явлено за життя ОСОБА_3 , факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, тому відповідно до ст. 55 ЦПК України, суд правильно залучив до у часті у справі правонаступників позивача (відчужувача). Той факт, що за змістом листа-відповіді приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Кабина А.Р. №429/01-16 від 25.10.2021 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним була відкрита спадкова справа №70/2021 від 22.04.2021 року, де зареєстровані заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.93) і є документальним доказом набуття права на спадщину після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення. Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2022 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта