Справа № 362/5996/21
Провадження № 2/362/1105/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

з участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у загальному позовному провадженні в судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Васильківської міської ради, Комунального підприємства Київської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації «Західне», Приватного підприємства «Прогрес-ТВВ», треті особи : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування права власності та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що у 1989 році ОСОБА_1 , як працівнику Колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», було надано квартиру у будинку АДРЕСА_1 , в яку вона вселились та зареєструвались. На сьогоднішній день у вищевказаній нерухомості проживає та має реєстрацію, крім Позивача, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Довідкою Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області № 575 від 17.1.2018 року.

Позивачі зазначають, що Ѕ частини вказаного будинку на праві власності належить Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Прогрес», при цьому, 25 листопада 2011 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи СВК «Прогрес»,. Правонаступником СВК «Прогрес» є Приватне підприємство «Прогрес-ТВВ».

Позивачі стверджують,що на сьогоднішній день, протягом вже майже 8 років відсутній будь-який власник Ѕ будинку АДРЕСА_1 ..

Представник позивачів в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Васильківської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, щодо задоволення позову не заперечувала.

Представник відповідача КП КОР «Бюро технічної інвентаризації «Західне» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду інвентаризаційну справу № 21531855.

Представник ПП «Прогрес-ТВВ» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як працівнику Колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», було надано квартиру у будинку АДРЕСА_1 , в яку вона вселились та зареєструвались.

На сьогоднішній день у вищевказаній нерухомості проживає та має реєстрацію, крім Позивача, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Довідкою Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області № 575 від 17.1.2018 року.

Позивачі користуються з моменту поселення квартирою належним чином, постійно проживають та сплачують комунальні послуги.

З інвентаризаційної справи № 21531855 на будинок АДРЕСА_1 відомо, що Ѕ частини вказаного будинку на праві власності належить Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Прогрес», матеріали інвентаризаційної справи перебувають в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації «Західне».

При цьому, 25 листопада 2011 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи СВК «Прогрес», роздруківка додається.

Правонаступником СВК «Прогрес» є Приватне підприємство «Прогрес-ТВВ» (код ЄДРПОУ 03753875), що підтверджує Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, роздруківка додається.

Отже, на сьогоднішній день, протягом вже майже 8 років відсутній будь-який власник Ѕ будинку АДРЕСА_1 ..

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Складовими права на житло є забезпечення умов з приводу можливості кожного громадянина мати житло і гарантовану непорушність права користування житлом.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відтак, обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи, що позивачі добросовісно користуються спірним нерухомим майном, відкрито та безперервно, та продовжують проживати у спірній квартирі, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. ст.ст.2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223,247, 258, 259, 263-265, 266, 273,354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Скасувати право власності Сільськогосподарськоговиробничого кооперативу «Прогрес» (ЄДРПОУ 03753875) на 1/4 будинку АДРЕСА_1 , яка пізніше була перейменована у Михайлівську, у селі Барахти Васильківського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 право власності на 1/4 будинку АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/12 на кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя М.М. Ковбель