Справа №463/2237/16-ц
Провадження №6/463/39/22
УХВАЛА

судового засідання

02 серпня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С.І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Торопчина Олексія Дмитровича про встановлення способу або порядку виконання судового рішення -

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20.11.2018 в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління комунальної власності Львівської міської ради, Відділу приватизації державного житлового фонду Личаківського району м. Львова, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «БТІ та ЕО», Львівське комунальне підприємство «№ 500» про визнання незаконним і скасування наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 11.07.2008 року № 1335-Ж-Л «Про передачу квартир у власність громадян» щодо приватизації ОСОБА_3 , ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 75,0 кв.м. з коморою в підвалі площею 22,4 кв.м., визнання протиправним і скасування свідоцтва про право власності на вказану квартиру за № НОМЕР_1 , виданого 11.07.2008 року, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні спільним підвальним приміщенням площею 22,4 кв.м. відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року постановлено:

рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2018 року в частині відмови ОСОБА_1 в визнанні незаконним та скасуванні з часу оформлення наказу Управління комунальної власності Львівської міської ради від 11.07.2008 р.№1335 Ж-Л щодо приватизації ОСОБА_3 , ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 75 кв.м. з коморою в підвалі площею 22,4 кв.м.та визнанням протиправним та скасування з часу оформлення свідоцтва від 11.07.2008 р. виданого відділом приватизації майна Личаківського району м. Львова №Л 18349 про право спільної сумісної власності співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 75 кв.м. із коморою в підвалі площею 22,4 кв.м.- скасувати.

Постановити в цій частині нове судове рішення.

Визнати незаконним та скасувати з часу оформлення наказ Управління комунальної власності Львівської міської ради від 11.07.2008 р.№1335 Ж-Л щодо приватизації ОСОБА_3 , ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 75 кв.м.з коморою в підвалі площею 22,4 кв.м..

Визнати протиправним та скасувати з часу оформлення свідоцтво від 11.07.2008 р., виданого відділом приватизації майна Личаківського району м. Львова №Л 18349 про право спільної сумісної власності співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 75 кв.м. із коморою в підвалі площею 22,4 кв.м.

В решті рішення залишити без змін.

Постановою Верховного суду від 07.04.2021 постановлено:

Постанову Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування з часу оформлення наказу Управління комунальної власності Львівської міської ради від 11 липня 2008 року №1335 Ж-Л щодо приватизації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 75 кв.м. із коморою в підвалі площею 22,4 кв.м.; визнання протиправним та скасування з часу оформлення свідоцтва від 11 липня 2008 року № НОМЕР_1 , виданого Відділом приватизації майна Личаківського району міста Львова, про право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 75 кв.м.із коморою в підвалі площею 22,4 кв.м. залишити без змін.

Поновити дію постанови Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року.

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення способу або порядку виконання судового рішення (постанови Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року) у справі №463/2237/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Управління комунальної власності ЛМР, ОКП «ЛОР БТІ та ЕО», ЛКП №500, відділу приватизації державного житлового фонду Личаківського району м. Львова, шляхом внесення суб`єктом державної реєстрації запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що у виконанні вказаного рішення виникли труднощі, оскільки відповідачі після скасування судом правовстановлюючих документів не здійснили приватизації квартири у якій зареєстровані, на даний час правовий статус квартири АДРЕСА_1 фактично являє собою режим комунальної власності. Заявник вказує, що являється власником кв. АДРЕСА_2 та співвласником всіх допоміжних приміщень у багатоквартирному будинку, зокрема приміщення площею 22,4 м. кв., якому при первинній приватизації було помилково надано статус підвального, що було предметом розгляду судами усіх інстанцій.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Торопчин О.Д. подав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд даної заяви в їх відсутності, просять таку задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись про час і місце судового засідання належним чином про причин неявки не повідомили. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1,3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний суд у постанові від 16.06.2021 при розгляді справи № 693/426/17, звернув увагу на те, що відповідно до частин першої та другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Така можливість також передбачена частиною третьою статті 33 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Аналіз норм статті 435 ЦПК України дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, при вирішенні питання про встановлення нового способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення раніше встановленим способом.

Задоволення відповідної заяви є можливим лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення.

З врахуванням наведених мотивів, суд приходить до висновку про те, що обставини наведені в заяві про встановлення способу або порядку виконання судового рішення не є обставинами, які свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду, жодних особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду судом під час розгляду даної заяви не встановлено. Крім того, перебування відповідних приміщень як вказує заявник «фактично у комунальній власності», жодним чином не вказує на неможливість виконання рішення суду, крім того у випадку чинення перешкод у користуванні спірним приміщенням загального користування заявник не позбавлена можливості звернутись за судовим захистом з позовом про усунення перешкод у користуванні приміщенням, тому в задоволенні даної заяви суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 435 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Торопчина Олексія Дмитровича про встановлення способу або порядку виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.