Справа № 461/1051/22 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/884/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Курії Львівської Архиєпархії Української Греко - Католицької церкви на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко - Католицької церкви про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко - Католицької церкви, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за період з 07.10.2021 по 27.01.2022 в розмірі 23 595 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 лютого 2020 року керівник Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви митрополит Возьняк І.М. видав наказ № ЛВ 20/152 про її звільнення з посади секретаря економічно-господарського відділу з 07 лютого 2020 року. Постановою Львівського апеляційного суду від 07.10.2021 ОСОБА_1 поновлено на займаній посаді. Проте її поновлено на займаній посаді лише 27.01.2022 на підставі постанови приватного виконавця. Позивач стверджує, що питання оплати за період вимушеного прогулу не врегульовано, відтак просить позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Курії Львівської Архиєпархії Української Греко - Католицької церкви на користь ОСОБА_1 21230 (двадцять одна тисяча двісті тридцять) грн. 25 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Курії Львівської Архиєпархії Української Греко - Католицької церкви на користь держави судовий збір у розмірі 892 (вісімсот дев`яносто дві) грн. 94 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено

Рішення суду оскаржила Курія Львівської Архиєпархії Української Греко - Католицької церкви, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі було виконане відповідачем у січні 2022 року не з його вини, а одразу після пред`явлення позивачем належних документів для виконання рішення суду. Вказує, що районний суд не звернув увагу на те, що Верховний Суд при відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви на постанову Львівського апеляційного суду від 07.10.2021 зупинив стягнення заробітної плати. Крім цього, вказує на несплату позивачем судового збору за подання позовної заяви. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. (а.с.72-74).

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 22.12.2020 у справі №461/2102/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про скасування наказу про звільнення з займаної посади, поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07.10.2021 рішення Галицького районного суду м.Львова від 22.12.2020 скасовано. Визнано незаконним та скасовано наказ №КЗ-0002-А-00000210 від 05.02.2020 про звільнення з 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 з посади секретаря економічно-господарського відділу за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря економічно-господарського відділу Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви з 08.02.2020. Стягнено з Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 08.02.2020 по 07.10.2021 включно в розмірі 118 042,77 грн /а.с. 4-6/.

Наказом Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви від 27.01.2022 №К-3 ОСОБА_1 поновлено на посаді секретаря економічно-господарського відділу Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви з 27.01.2022 /а.с.15/.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Належним виконання судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Встановлено, що в порушення вимог частини сьомої статті 235 КЗпП України, а також принципу обов`язковості судового рішення, Курія Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви виконала рішення Львівського апеляційного суду від 07.10.2021 про поновлення ОСОБА_1 на роботі лише 27.01.2022.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За змістом положень статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

При таких обставинах, суд першої інстанції, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, встановивши обставини справи, що мають істотне значення для розгляду справи, дійшов обґрунтованого висновку, що невиконання відповідачем протягом тривалого часу постанови Львівського апеляційного суду від 07.10.2021 про поновлення ОСОБА_1 на роботі має наслідком застосування приписів статті 236 КЗпП України про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Апелянт не надав жодних доказів на спростування розміру середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що Верховний Суд при відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви на постанову Львівського апеляційного суду від 07.10.2021 зупинив стягнення заробітної плати, не заслуговують на увагу, оскільки, як убачається з ухвали Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 461/2102/20 не було зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі (а.с.46-49).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Курії Львівської Архиєпархії Української Греко - Католицької церкви залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 16.08.2022

Головуючий

Судді