ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2688/22 Справа № 175/3514/19 Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року

за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявами про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. В забезпечення зобов`язань за Генеральною угодою між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3 , 26 грудня 2014 року та 30 грудня 2015 року укладені Іпотечні договори №50214Z61, №50215Z45, предметами яких є: Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,1288 га у АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , квартира АДРЕСА_3 загальною площею 45,2 кв.м у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 . 15.12.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3 укладений договір застави №50214Z52, предметом якого є транспортний засіб марки «PORSCHE CAYENNE S» 2008 року випуску, об`єм двигуна 4806 см. куб., зареєстрованого за ОСОБА_3 25.12.2012 p. Заявник вважає, що накладені судом заборони перешкоджають задоволенню вимог іпотекодержателя за рахунок забезпеченого майна. Просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26.02.2021 року та ухвалою від 10.06.2020 року, з урахуванням ухвали від 03.07.2020 року про виправлення описки.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №175/3514/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позовів.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2020 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03 липня 2020 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яким особам, в тому числі органам Державного земельного кадастру, нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні дії, здійснювати розформування чи об`єднання земельних ділянок, будь яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, оренду, іпотеку майнових прав, розформування чи об`єднання наступних земельних ділянок: -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,94 га у Магдалинівському районі Дніпропетровської області; -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.94 га у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. Накладено заборону на вчинення будь-яким особам, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні і нотаріальні дії, здійснювати будь-які реєстраційні та нотаріальні дії з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав, посвідчення договорів купівлі-продажу, дарування щодо наступного майна: -квартири загальною площею 45.2 кв.м у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , -довгострокової автостоянки загальною площею (кв.м): 5,2 площа земельної ділянки (кв.м) 1205 за адресою: АДРЕСА_5 , загальна вартість 70 000 грн., -транспортного засобу марки «PORSCHE CAYENNE S» 2008 року випуску, об`єм двигуна 4806 см. куб., зареєстрованого за ОСОБА_3 25.12.2012 p.; -транспортного засобу марки «ПГМФ 8902» 2011 р. випуску, зареєстрованого за ОСОБА_3 ; -транспортного засобу марки «ГАЗ 33076» 1993 року випуску, об`єм двигуна 4250 см.куб., зареєстрованого за ОСОБА_3 20.07.2002 р.

Ухвалою від 26.02.2021 року накладено заборону на вчинення будь-яким особам, в тому числі органам Державного земельного кадастру, нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні дії, здійснювати розформування чи об`єднання земельних ділянок, будь яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, оренду, іпотеку майнових прав, розформування чи об`єднання земельної ділянки: Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,1288 га у АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер нерухомого майна: 14, кадастровий номер::02:013:0069. Накладено заборону на вчинення будь-яким особам, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим вчиняти реєстраційні і нотаріальні дії, здійснювати будь які реєстраційні та нотаріальні дії з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав, посвідчення договорів купівлі-продажу, дарування щодо наступного майна: - Житлового будинку загальної площею 274,7 кв.м у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна: 14; - Нежитлової будівлі та споруди розташованих за адресою: АДРЕСА_6 . Реєстраційний номер нерухомого майна: 101.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Предметом спору між сторонами по справі є стягнення грошових коштів в розмірі 5515227 грн. в рахунок повернення грошових коштів за договором позики і з огляду на те, що в межах забезпечення позову по цивільній справі було накладено арешт на майно, яке належало ОСОБА_3 , під час розгляду справи правонаступником відповідача у зв`язку з його смертю було залучено ОСОБА_1 , то на даний час між сторонами дійсно існує спір щодо повернення суми позики.

Перевіряючи належність майна у судовому засіданні, встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна,- і квартира у АДРЕСА_7 і інші об`єкти нерухомості і транспортний засіб «PORSCHE CAYENNE S» належать спадкодавцю ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені вимоги про скасування заходів забезпечення позову є передчасними і в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки не відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів та не змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що ухвали від 10.06.2020 року та від 26.02.2021 року про накладення заборони на заставлене майно боржника впливають на майновий інтерес заставодержателя цього майна, який позбавлений можливості реалізувати набуте за договором застави та іпотеки пріоритетне право на задоволення своїх вимог, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки предметом даного спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , правонаступник якого ОСОБА_1 є стягнення грошових коштів за договором позики, а оскільки між сторонами виник спір, невжиття такого заходу забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, за захистом якого позивач і звернувся до суду.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що оскаржуваною ухвалою суду порушені її права, колегія суддів ставиться критично, оскільки апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів у відповідності до ст.81 ЦПК України.

Окрім того, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав апелянта, оскільки обмежується лише можливість його відчуження.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова