Справа № 489/3169/22
Провадження №2-з/489/34/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

09 листопада 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Куратьова А.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, а саме авансу в розмірі 9 300,00 доларів США.

08.11.2022 позивач через свого представника звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просив вжити заходів забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ,яка належить на праві власності ОСОБА_3 ;

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обмеження та інше) щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішенням суду.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може продати, знищити або знецінити майно. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 9 300,00 доларів США - аванс за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . При цьому з матеріалів справи вбачається, що за домовленістю сторін повна вартість вказаної квартири становила 24 000,00 доларів США.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 09.11.2022, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Судом встановлено наявність спору між сторонами, та при вирішенні питання щодо забезпечення позову береться до уваги можливість виконання судового рішення у разі його задоволення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також приймаючи до уваги відповідність застосованого заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню. А саме необхідно накласти арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Щодо вимог в частині застосування одночасно з накладенням арешту заходів забезпечення позову у вигляді зборони державним реєстраторам та органам держреєстрації прав вчиняти певні дії в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна, обґрунтованим і достатнім є застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна.

З урахуванням підстав та предмету позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 09.11.2022.

Суддя Г.А. Микульшина