Справа № 466/2997/22
Провадження № 2/466/1615/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретарів с/з Репета К. М., Тесля С. Б.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСББ «Підзамче-Львів» про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру,-

в с т а н о в и в:

18 травня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру, у якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа якої на даний час складає 173,7 кв. м., з яких 107,0 кв. м. є житлова площа та 66,7 кв.м. допоміжна площа, зокрема площа першого поверху 82,9 кв. м. та площа надбудованого поверху 90,7 кв. м. (а. с. 2-11).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.07.1993, виданого Львівською міською адміністрацією та зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу № 10 за № 3567, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .

Вказана квартира мала площу 82,5 кв. м. та складалась із 3-ох житлових кімнат житловою площею 54,9 кв. м., кухні площею 18,2 кв. м., ванної кімнати площею 6,0 кв. м., вбиральні 0,8 кв. м., коридору 2,6 кв. м., що у тому числі підтверджується технічним паспортом від 04.08.1993, інвентарний номер 795 (реєстраційний номер 3567), що виготовлений станом на 01.06.1993 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до листа Управління охорони історичного середовища виконкому Львівської міської ради народних депутатів № 42 від 30.03.1992 - Управління охорони історичного середовища не заперечує проти реконструкції з добудовою другого поверху будинку АДРЕСА_2 .

Позивач зазначила, що львівський філіал Республіканського проектного інституту «Укржитлоремпроект» надав провірочний розрахунок фундаментів про можливість надбудови другого поверху (половина будинку АДРЕСА_2 ).

У 1994 році один із співвласників квартири ОСОБА_5 звернувся до Шевченківської районної адміністрації, яка видала Розпорядження № 795 від 04.07.1994 про надання дозволу на реконструкцію квартири з надбудовою мансардного поверху до квартири АДРЕСА_1 . Вказане розпорядження прийнято із врахуванням висновку міжвідомчої комісії, протокол № 13 від 26.05.1994, яким визнано технічну можливість провести реконструкцію квартири з надбудовою мансардного поверху, яка після реконструкції повинна складатись із 5-ти кімнат, кухні, коридора та комунальних вигод.

На підставі вказаного вище, отриманого розпорядження/дозволу гр. ОСОБА_5 та інші повнолітні власники майна у період 1994-1999 років самостійно здійснили виконання будівельних робіт із реконструкції квартири АДРЕСА_1 , однак із невідомих позивачу причин та фактичних обставин по сьогоднішній час не зареєстрували реконструйовану квартиру із збільшеною площею та не ввели в експлуатацію.

11.08.2001 між усіма співвласниками квартири було укладено Угоду про зміну форми власності із спільної сумісної на спільну часткову. Вказана Угода була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Л. М. за реєстровим № 5129 та зареєстрована у Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 18.12.2001 в кадастровій книзі № 10 за реєстровим № 3567. Таким чином, з 11.08.2001 було шість власників квартири, які мали по 1/6 частки майна.

У подальшому, ОСОБА_4 крім своєї 1/6 частки майна отримала ще у власність 2/6 частки, які належали ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , згідно договору дарування 1/6 частини квартири, посвідченого 11.08.2001 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Л. М. за реєстровим № 5132 та зареєстрована у Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 18.12.2001 в кадастровій книзі № 10 за реєстровим № 3567 та 1/6 частини квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03.08.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М. Л. за реєстровим № 183 та зареєстрованого 03.08.2021 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Як зазначила позивач, 04.08.2021 було укладено Договір дарування 5/6 ідеальних часток у праві власності на квартиру між нею обдарованою ОСОБА_1 (власник 1/6) та дарувальниками ОСОБА_4 (власник 3/6), ОСОБА_5 (власник 1/6) та ОСОБА_8 (власник 1/6), який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М. Р. за реєстровим № 186 та зареєстрованого 04.08.2021 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Таким чином, з 04.08.2021 позивач ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 , однак площа квартири є 83,9 кв. м., тобто без врахування зробленої реконструкції.

Отримавши одноособово у власність квартиру позивач вирішила її узаконити та замовила і отримала 29.11.2021 технічний паспорт у Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 736, згідно якого площа реконструйованої квартири із врахуванням надбудови другого поверху складає 173,7 кв. м., з яких 107,0 кв. м. є житлова площа та 66,7 кв. м., допоміжна площа зокрема першого поверху 82,9 кв. м. та площа надбудованого поверху 90,7 кв. м.

Позивач зазначила, що для реєстрації за нею права власності на реконструйовану квартиру новою загальною площею 173,7 кв. м. їй потрібно спочатку прийняти в експлуатацію закінчений будівництвом (реконструкцією) об`єкт.

Нею було замовлено та отримано Технічні висновки за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 , які виконані експертом Кархут І. І., сертифікат АЕ 000546 «Технічне обстеження будівель і споруд», та згідно яких: реконструйована квартира (добудова 2-го поверху) відповідає архітектурно-планувальним рішенням, вимогам механічного опору та стійкості, забезпечення інженерними мережами та відповідає санітарно-гігієнічним вимогам у відповідності до ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення».

Враховуючи вищенаведене, а саме отримання одним із попередніх власників квартири у Шевченківській районній адміністрації Розпорядження № 795 від 04.07.1994 «Про надання дозволу на реконструкцію квартири з надбудовою мансардного поверху до квартири АДРЕСА_1 », яке в силу неодноразової зміни містобудівного законодавства України на даний час не може бути використане як дозвільний документ при введенні закінченого будівництвом (реконструкцією) об`єкту в експлуатацію, та передбачений п. 10 Порядку № 461 від 13.04.2011 (у чинній редакції) можливості та права введення в експлуатацію об`єкту на підставі рішення суду, у позивача виникла необхідність звернутись до суду із даним позовом.

02.02.2022 позивач через Центр надання адміністративних послуг Львівської міської ради подала до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на реєстрацію декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яку їй було повернуто на доопрацювання, про що внесено дані у Реєстр будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за № ЛВ51. Причинами відмови у введені в експлуатацію компетентний орган зазначив відсутність інформації стосовно повідомлення/декларації про початок виконання будівельних робіт (тобто відсутність відповідного дозволу, який не отримувався попередніми власниками квартири, що була реконструйована), відсутні інформація про проектну документацію та експертизу проектної документації (вимоги, які з`явились у законодавстві значно пізніше часу самочинної реконструкції), відсутні відомості про технічний нагляд (проводиться під час будівництва з 2007 року, згідно постанови КМУ № 903 від 11.07.2007).

Крім того, позивач звернула увагу на те, що проведена реконструкція квартири не порушує прав інших власників квартир у даному будинку та такі власники надали їй письмову згоду на добудову другого поверху над кквартирою № 3 у будинку АДРЕСА_2 , та не заперечують щодо оформлення правовстановлюючих документів на реконструйовану квартиру АДРЕСА_3 . Зокрема, таку письмову згоду надано усіма іншими власниками квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Обґрунтування заперечень відповідача.

08 липня 2022 року на адресу суду представником відповідача Львівської міської ради Тимощук О. О. подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а. с. 65-67).

В обґрунтування відзиву зазначила, що внаслідок реконструкції квартири АДРЕСА_1 створено новий об`єкт нерухомого майна, визначення правового статусу якого врегульовано ст. 331 ЦК України.

Відповідно до відомостей з містобудівного кадастру, будинок по АДРЕСА_2 знаходиться у межах історичного ареалу міста та належить до Списку Всесвітньої спадщини Юнеско.

Щодо обмеження забудови та іншого використання земельних ділянок за вимогами охорони здоров`я та захисту життя (санітарно-гігієнічний регламент, індекс САН), будинок АДРЕСА_2 відноситься до підзони САН 2 санітарно-захисні зони з умов шуму (вулиці, залізниця, аеропорт, відкриті підстанції 35, 110 і 220 кВ).

Вказала, що квартира АДРЕСА_1 , яка реконструйована позивачем без одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва є об`єктом самочинного будівництва.

ОСОБА_1 не було погоджено самочинну реконструкцію квартири у досудовому порядку, надано суду лише заяви сусідів, що є мешканцями будинку, які не заперечували щодо здійснення нею реконструкції спірної квартири, однак дана згода не містить дати та не завірена у встановленому законом порядку.

Жодних інших доказів звернення власника квартири з 1994 року і до нині до органів місцевого самоврядування з приводу погодження спірного самочинного будівництва не надано.

Відтак, на думку представника відповідача, відсутність дозволу виконкому місцевої ради та належним чином затвердженої документації для проведення реконструкції унеможливлює легалізацію квартири, як об`єкту власності. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

25 липня 2022 року на адресу суду позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, аналогічну викладеній позовній заяві, у якій також зазначила, що відзив відповідача жодним чином не спростовує підстав та законодавчого обґрунтування її звернення до суду за захистом порушеного права, що викладені у позовній заяві (а. с. 90-96).

Представниками третіх осіб Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСББ «Підзамче-Львів» письмових пояснень щодо предмету спору подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2022 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, , що за адресою: 79008, м. Львів, вул. Валова, 20.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2022 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а саме: Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, що за адресою: 79034, м. Львів, вул. Угорська, 7а та ОСББ «Підзамче-Львів», що за адресою: 79019, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, буд. 64. Продовжено строк проведення підготовчого провадження у вищевказаній цивільній справі на тридцять днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала пояснення, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради Тимощук О. Т. у судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог, покликаючись на відзив на позовну заяву, просила відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Представники третіх осіб Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСББ «Підзамче-Львів» у судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні поясненнями сторін, перевіркою їх доводів і обставин справи та дослідженням письмових доказів у справі встановлено наступне.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.07.1993, виданого Львівською міською адміністрацією квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 . Загальна площа квартири становила 82,5 кв. м. та зареєстрована Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації і записана в реєстрову книгу за № 3567 04.08.1993 (а. с. 17).

Згідно з технічним паспортом на квартиру, складеним 01.06.1993 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, інвентарний номер 795, реєстраційний номер 3567, яка знаходилась у власності громадян: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована Львівською міською адміністрацією на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у Реєстрову книгу за № 10, № 3567 від 04.08.1993, розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складалась із 3-ох житлових кімнат житловою площею 54,9 кв. м., в тому числі 1 кімната 21,7 кв. м., 2 кімната 19,3 кв. м., 3 кімната 13,9 кв. м., кухні площею 18,2 кв. м., ванної кімнати площею 6,0 кв. м., вбиральні 0,8 кв. м., коридору 2,6 кв. м. Загальна площа квартири 82,5 кв. м. (а. с. 15-16).

Відповідно до листа Управління охорони історичного середовища виконкому Львівської міської ради народних депутатів № 42 від 30.03.1992, Управління охорони історичного середовища не заперечує проти реконструкції з добудовою другого поверху будинку АДРЕСА_2 . Додатково вказавши, що при проектуванні необхідно передбачити надбудову над всім об`єктом будинку. Проекту документацію на реконструкцію необхідно подати на погодження в управління охорони історичного сереждовища та головне управління архітектури та містобудування міськвиконкому (а. с. 18).

13.06.1994 львівський філіал Республіканського проектного інституту «Укржитлоремпроект» надав провірочний розрахунок фундаментів про можливість надбудови другого поверху (половина будинку) АДРЕСА_2 (а. с. 19-22).

Відповідно до Розпорядження Шевченківської районної місцевої адміністрації № 795 від 04.07.1994 «Про надання дозволу на реконструкцію квартири з надбудовою мансардного поверху», виданого на підставі заяви одного із співвласників квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 , встановлено, що висновком міжвідомчої комісії/протокол № 13 від 26.05.1994 визнана технічна можливість провести реконструкцію квартири з надбудовою мансардного поверху до вказаної квартири, яка після реконструкції та надбудови повинна складатись із 5-ти кімнат площею 21,7+19,3+26,1+21,5+18,5 кв. м., кухні площею 18,2 кв. м., коридора площею 6,4+7,2 кв. м. та комунальними вигодами. Відтак, дозволено власнику квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 провести реконструкцію квартири та надбудову мансардного поверху (а. с. 23).

04.08.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М. Р. посвідчено Договір дарування 5/6 ідеальних часток у праві власності на квартиру між позивачем ОСОБА_1 (власник 1/6) та дарувальниками ОСОБА_4 (власник 3/6), ОСОБА_5 (власник 1/6) та ОСОБА_8 (власник 1/6), який зареєстрований за реєстровим № 186 (а. с. 24-25).

Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 83,9 кв. м. належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування 5/6 ідеальних часток у праві власності на квартиру, серія та номер 186 виданий 04.08.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М. Р. (а. с. 26).

Відтак у судовому розгляді встановлено, що з 04.08.2021 позивач ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 , площа квартири 83,9 кв. м., тобто без врахування зробленої реконструкції.

Після завершення реконструкції спірної квартири на замовлення позивача ОСОБА_12 , остання отримала технічний паспорт у Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 736, згідно якого площа реконструйованої квартири із врахуванням надбудови другого поверху складає 173,7 кв. м., з яких 107,0 кв. м. є житлова площа та 66,7 кв. м., допоміжна площа зокрема першого поверху 82,9 кв. м. та площа надбудованого поверху 90,7 кв. м. (а. с. 27-30).

В подальшому, експертами ФОП ОСОБА_13 (Кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 000546 відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, експерт ОСОБА_14 ) на замовлення позивача ОСОБА_1 були надані Технічні висновки за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 , згідно яких під час візуального та інструментального обстеження основних конструкцій вищевказаної квартири встановлено наступне: 1) обстежувані конструкції відносяться до 1 категорії технічного стану (добрий) у відповідності до ДСТУ Н Б.В.1.2.-18:2016 розділ 5,3 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення оцінки їх технічного стану»; 2) реконструйована квартира (добудова 2 поверху) відповідає архітектурно-планувальним рішенням, вимогам механічного опору та стійкості, забезпечена інженерними мережами та відповідає санітарно-гігієнічним вимогам у відповідності до ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» (на окр. ар. 2-13).

02.02.2022 позивач через Центр надання адміністративних послуг Львівської міської ради подала до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на реєстрацію декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яку їй було повернуто на доопрацювання, про що внесено дані у Реєстр будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за № ЛВ51. Причинами відмови у введені в експлуатацію компетентний орган зазначив про відсутність інформації стосовно повідомлення/декларації про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано уповноваженим органом, відсутня інформація про проектну документацію та експертизу проектної документації, відсутні відомості про технічний нагляд (а. с. 31-33).

Щодо доводів представника відповідача, що відповідно до відомостей з містобудівного кадастру, будинок по АДРЕСА_2 знаходиться у межах історичного ареалу міста та належить до Списку Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Обмеження забудови та іншого використання земельних ділянок за вимогами охорони здоров`я та захисту життя (санітарно-гігієнічний регламент, індекс САН), будинок АДРЕСА_2 відноситься до підзони САН 2 санітарно-захисні зони з умов шуму (вулиці, залізниця, аеропорт, відкриті підстанції 35, 110 і 220 кВ), судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про архітектурну діяльність», архітектурна діяльність - це діяльність по створенню об`єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд (ст. 10 Закону).

Відповідно до ч. 1, ч.4 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Згідно ч.5, ч.9 ст. 39 вказаного Закону, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Сам механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначається Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабміну від 13.04.2011р. № 46.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акту приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акту приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

В даному випадку, колишньому співвласнику квартири було надано дозвіл на проведення реконструкції квартири та надбудову мансардного поверху, проте не оформив право власності на реконструйовану квартиру.

Як вказувалось вище, підставою для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, крім іншого, є подана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, яка зареєстрована відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому суд зазначає, що реконструкція спірної квартири проведена на підставі відповідних дозволів, зміни не призвели до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку, відповідають будівельним нормам і правилам та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Після проведення реконструкції, позивачем подані необхідні документи до відповідного органу ДАБК, проте Інспекцією не було прийнято рішення про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Згідно п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу п.43 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у результаті реконструкції такого об`єкта подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалася в результаті спільної діяльності).

Зважаючи на те, що відмова ДАБК у проведенні реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації перешкоджає позивачу у проведенні державної реєстрації права власності на реконструйоване нерухоме майно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, ґрунтуються на вимогах закону, обставини, на які покликається позивач підтверджені у судовому розгляді, тому слід визнати за позивачем право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа якої на даний час складає 173,7 кв. м., з яких 107,0 кв. м. є житлова площа та 66,7 кв.м. допоміжна площа, зокрема площа першого поверху 82,9 кв. м. та площа надбудованого поверху 90,7 кв. м.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСББ «Підзамче-Львів» про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа якої на даний час складає 173,7 кв. м., з яких 107,0 кв. м. є житлова площа та 66,7 кв.м. допоміжна площа, зокрема площа першого поверху 82,9 кв. м. та площа надбудованого поверху 90,7 кв. м.

Стягнути з Львівської міської ради, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 12405,00 грн. (дванадцять тисяч чотириста п`ять гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1.

Третя особа: Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, , місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 20.

Третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, , місцезнаходження: 79034, м. Львів, вул. Угорська, 7А.

Третя особа: ОСББ «Підзамче-Львів», , місцезнаходження: 79019, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 64.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2022 року.

Суддя П. Т. Едер