ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Окрема думка судді Дніпровського апеляційного суду
Макарова М.О. по справі за номером провадження
22 червня 2022 року м. Дніпро
У порядку частини 3 статті 35 ЦПК України висловлюю окрему думку та прошу додати її до постанови суду.
22 червня 2022 року судова колегія з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області задовольнила апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року скасувала та ухвалила нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль третя особа: ТОВ Тікетс Консолідатор про стягнення безпідстано отриманих коштів.
З таким судовим рішенням апеляційного суду не погоджуюсь з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи 14.10.2014 року між позивачем ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «РайффайзенБанк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райфайзен Банк», було укладено угоду № PDV2-648355, відповідно до умов якої Банк на імя ОСОБА_2 відкрив картковий рахунок № НОМЕР_1 з прив`язкою до нього декількох платіжних карток.
Відповідно до пункту 13 зазначеної вище Угоди, ОСОБА_2 зобов`язався не використовувати такий рахунок для проведення операцій, які пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності.
28.01.2015 року - проїзний документ № НОМЕР_2 , за маршрутом LJU- FRA;FRA-ATL, вартістю 67 508,26 грн. Авіакомпанія Дельта Ейр Лайне Інк. (DELTA AIR LINES INC.), що знаходиться за адресою: USA, Atlanta, GA, Dept. 816 P.O. Box 101591. Банк- еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;
03.02.2015 року - проїзний документ № НОМЕР_3 , за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;
03.02.2015 року - проїзний документ №057-584087689,за маршрутом LAX- CDG;CDG-LAX, вартістю 42 865,00 грн. Авіакомпанія Ейр Франс. Банк-еквайр: 446366, Elavon Financial Services Limited, Dublin;
Оплата проїздних документів була здійсненна позивачем не за рахунок власних грошових коштів, а за рахунок коштів Банку у вигляді недозволеного овердрафту- грошових коштів Банку, наданих позивачу як клієнту, у зв`язку із відсутністю достатньої грошової суми на його рахунку, згідно із п. 8.6.1. Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «РайффайзенБанк».
23.02.2015 року Банком була ініційована процедура оскарження транзакцій та примусового повернення коштів, внаслідок чого 24.02.2015 року МПС Visa до Банку повернув грошові кошти за вказаними операціями.
27.03.2015 року позивачем у рахунок погашення заборгованості внесені на рахунок грошові кошти в сумі 1035473 грн..
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до п. 22. ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» , споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Пунктом 8.1.3. Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «РайффайзенБанк Аваль», правонаступником якого є АТ «Байфайзен Банк», передбачено, що клієнт має право закрити Картковий рахунок шляхом звернення у відділення Банку з письмовим повідомленням (заявою) про закриття Карткового рахунку за умови, повного погашення заборгованості перед Банком, у тому числі Кредиту та процентів за користування Кредитом (у разі його надання).
Пунктом 8.6.1. Правил передбачено, що у разі списання з карткового рахунку коштів в сумі, що перевищує доступну суму коштів, на картковому рахунку виникає недозволений овердрафт. Заборгованість Клієнта перед Банком по Недозволеному овердрафту повинна бути погашена негайно шляхом забезпечення наявності коштів в необхідній сумі на Картковому рахунку.
Згідно пункту 8.6.2. Правил, клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за користування Недозволеним овердрафтом у розмірі, визначеному Тарифами на ведення та обслуговування Карткових рахунків фізичних осіб. Проценти за користування Недозволеним овердрафтом розраховуються виходячи із суми недозволеного овердрафту по картковому рахунку на кінець кожного дня за весь строк фактичного користування недозволеним овердрафтом. Погашення процентів за користування недозволеним овердрафтом здійснюється не пізніше останнього Робочого дня кожного місяця шляхом договірного списання коштів з відповідного карткового рахунку та/або інших рахунків клієнта.
Як вбачається із матеріалів справи, у період з 28.01.2015 року по 03.02.2015 року, позивачем ОСОБА_2 з використанням платіжних карток карткового рахунку № НОМЕР_1 було ініційовано оплату проїзних документів (авіаційних квитків) на загальну суму 1035473 грн. 00 коп.. Оплата проїздних документів була здійсненна позивачем за рахунок коштів Банку у вигляді недозволеного овердрафту.
23.02.2015 року Банком була ініційована процедура оскарження транзакцій та примусового повернення коштів, внаслідок чого 24.02.2015 року МПС Visa до Банку повернув грошові кошти за вказаними операціями.
27.03.2015 року позивачем у рахунок погашення заборгованості внесені на рахунок грошові кошти в сумі 1035473 грн..
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Банку зазначених грошових коштів, як безпідставно отриманих, оскільки 25.07.2014 року між ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ» та ТОВ «Тікетс Консолідатор» було укладено субагентський договір №1/08, відповідно до умов якого третя особа може надавати послуги з продажу авіаперевезень як самостійно, так і шляхом залучення третіх осіб-посередників, з якими він окремо укладає договори про надання посередницьких послуг з обов`язковим укладенням при цьому договору про нерозголошення конфіденційної інформації, будучи відповідальним за дії чи бездіяльність зазначених третіх осіб - посередників перед агентом. 11.12.2014 року між ТОВ «ТікетсКонсолідатор» та ФОП ОСОБА_2 був укладений Субагентський договір № UA 11/12/14 про надання посередницьких послуг. Вказаний договір було укладено з метою надання послуг з продажу авіаперевезень, тобто для здійснення позивачем господарської діяльності та отримання прибутку.
При цьому позивачем ОСОБА_2 не виконані умови Субагентського договору №UA11/12/14 від 11.12.2014 року у зв`язку з самостійним оформленням позивачем вказаних проїзних документів без фактичного здійснення перерахування грошових коштів з кредитної картки, оформленої в ПАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райфайзен Банк». У зв`язку з відсутністю відповідних перерахувань ТОВ«Тікетс.Юей», відповідно до Субагентського договору № 1/08 від25.07.2014 року звернулися до третьої особи з вимогою про сплату вартості квитків та штрафу, які були повністю задоволені ТОВ Тікетс Консолідатор.
Таким чином, оскільки ТОВ«Тікетс Консолідатор» в повній мірі за власний рахунок сплатила вартість проїзних документів, то такий учасник справи вважає, що грошові кошти, які повернулись до банку за вказаними операціями внаслідок застосування процедури оскарження, мають бути перераховані саме третій особі, як учаснику правовідносин який виконав власним коштом обов`язок іншої особи.
За таких обставин, отримані Банком 27.03.2015 року від позивача у рахунок погашення заборгованості грошові кошти в сумі 1035473 грн. не можна вважати безпідставно набутим майном.
Крім того, сплата позивачем грошових коштів за вказані проїзні документи відбувалась з призначенням платежу: згідно договору № UA 11/12/14 від 11.12.2014р., який укладено між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Тікетс Консолідатор». Тобто, придбання вказаних проїзних документів ніяким чином не стосувалось задоволення особистих побутових потреб позивача, оскільки рух вищевказаних грошових коштів, який стосувався придбання названих проїзних документів відбувався в межах саме господарських правовідносин, що виникли між позивачем, як фізичною особою підприємцем та юридичною особою.
У звязку з чим, вважає, що на дані правовідносини не поширюється положення Закону України «Про захист прав споживачів».
Умовами Договору банківського обслуговування та Угодою № PDV2-648533 від 14.10.2014 року не передбачено обов`язку Банку повертати власнику рахунку кошти в сумі операцій, здійснених ним з використанням емітованої Банком платіжної картки, у випадку виграшу Банком чарджбеків та повернення відповідних коштів по оскарженій транзакції до Банку, оскільки отримані Банком за процедурою Chargeback кошти після того, як причина, за якою було здійснено повернення коштів відпала, за поясненнями Банку, повинні бути перераховані ТОВ Тікетс Консолідатор.
Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги, що заборгованість перед Банком позивач остаточно погасив 27.03.2015 року та за його заявою картковий рахунок було закрито 02.04.2015 року. Однак, на момент внесення позивачем грошових коштів 27.03.2015 року, заборгованості у нього перед Банком вже не існувало, оскільки грошові кошти були повернуті Банком 24.02.2015 року. Однак зазначених обставин суд першої інстанції не взяв до уваги та не врахував, що грошові кошти у розмірі 1035473 грн. Банк сплатив один раз, а зворотньо отримав двічі: за рахунок ініційованої процедури оскарження транзакції та примусового повернення коштів 24.02.2015 року та погашення 27.03.2015 року заборгованості ОСОБА_2 .
Встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою проїзних документів, були здійснені позивачем не за рахунок його власних коштів, а за рахунок Банку у вигляді недозволеного овердрафту. ТОВ Тікетс Консолідатор за власний рахунок сплатив вартість проїзних документів, авіаквитки придбані на ім`я інших осіб, а не на ім`я позивача, як і не стосується предмету спору висновок суду про порушення позивачем умов договору, використовуючи картковий рахунок для проведення виплат в межах здійснення господарської діяльності, а тому посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що вказані кошти були набуті їх подружжям та є їх спільною сумісною власністю є безпідставними та необгрутованими.
За таких обставин вважаю, що постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року є такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Суддя Дніпровського апеляційного суду М.О. Макаров