Справа № 342/779/22
Провадження № 2/342/464/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що належали колишньому колгоспному двору, де головою двору був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкодавець), вітчим позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (час до якого існували колгоспні двори) проживали в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Всі були членами колишнього колгоспного двору, у власності якого був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Головою двору був ОСОБА_3 . Кожному із членів двору належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялись і ніхто свою частку не втрачав. ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 74 роки помер ОСОБА_3 . На час його смерті з ним проживала і була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 85 років померла ОСОБА_4 (мати позивача). На час її смерті, з нею у вказаному житловому будинку в АДРЕСА_1 проживала і була зареєстрована дочка ОСОБА_2 , 1956 р.н. Спадкодавець усе своє майно заповіла ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , в позивача відкрилася спадщина на належне їй майно і виникло право на спадкування. Спадковим майном залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , вартість майна становить в сумі 63300 грн., що підтверджується Звітом про вартість житлового будинку з надвірними спорудами. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в заставі або під арештом не перебував і не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно збудованих будівель не має. Спору за вказане вище майно теж немає. Інших претендентів на майно в спадкодавця немає. Згідно довідки Чернятинського старостинського округу № 24/236 від 19.07.2022 за вказаним домогосподарством числиться земельна ділянка розміром 0,06 га. Оформити спадкування позивач не може, так як житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на праві власності колишнього колгоспного двору без виділення часток. Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. № 423/02-31 від 15.12.2021 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом із-за відсутності документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вище згаданий житловий будинок, господарські будівлі та споруди.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання 02.11.2022 не з`явилася.

Представник позивача адвокат Маланчук М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Із копії виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 10209 від 15.12.2021 слідує, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 (форма власності приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 14.06.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р.

Судом встановлено, що свідоцтво про право власності, видане Городенківським РВК 14.06.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р. втрачено.

Рішенням виконкому Чернятинської сільської ради в 1990 році було перейменовано вулицю Щорса на вулицю Ю.Неміша, номери будинку залишились не зміненими, що доводиться довідкою № 24/237, виданою 19.07.2022 Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 306950828 від 09.08.2022 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За господарством, власником якого був ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка розміром 0,06 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що доводиться довідкою № 24/236, виданою 19.07.2022 Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1937 році, господарські будівлі та споруди - в 1937, 1965 роках.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТ-ВО "Придністров`я" на підставі договору № 200 від 09.08.2022, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 станом на 10.08.2022 становить - 63300 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопії витягу з додатку до рішення виконкому селищної, районної, міської Ради народних депутатів № 11 від 13.01.1988, група домогосподарства в АДРЕСА_2 колгоспна, рік побудови 1937, голова колгоспного двору - ОСОБА_3 .

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова господарства, ОСОБА_4 , 1935 р.н., дружина, що доводиться довідкою № 24/238, виданою 19.07.2022 Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності по 1/2 частині належав колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 74 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 04.01.2005 зроблено запис за № 1, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 04.01.2005. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були подружжям, шлюб уклали 08.11.1983 у Чернятинській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 23 від 08.11.1983, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 08.11.1983.

На момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_4 , 1935 р.н., дружиною, що доводиться довідкою № 24/234 від 19 липня 2022 року, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщиниє його дружина ОСОБА_4 .

Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 875/01-16 від 04.10.2022 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70220333 від 04.10.2022, стверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , не заведена.

Як встановлено, ОСОБА_4 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування.

За заповітом, посвідченим 07.10.2020 секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 81, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 66598310, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №67050746 від 28.10.2021.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 358 від 06.05.2021, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 06.05.2021. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (позивач).

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На момент смерті ОСОБА_4 , 1935 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 , разом із дочкою ОСОБА_2 , 1956 року народження, яка проживала та здійснювала догляд без місця реєстрації, що доводиться довідкою № 24/233 від 19 липня 2022 року, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Як слідує з довідки № 24/235 від 19 липня 2022 року, виданої Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради, позивач ОСОБА_2 , 1956 року народження постійно проживає без місця реєстрації на території Чернятинського старостинського округу за адресою: АДРЕСА_1 , з 2010 року.

Про те, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є дочкою ОСОБА_4 свідчать копії: Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 6 від 08.10.2021, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 25.01.1976.

На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) Яшан Р.Р. надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 200/2021 (номер у Спадковому реєстрі № 68551764), заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, з якої вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_2 , яка 28.10.2021 (протягом встановленого статтею 1270 ЦК України строку) подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 : 1/2 частина даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та 1/2 частина успадкована нею після смерті чоловікаОСОБА_3 , однак не оформлено документи про спадкування.

При зверненні ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Р.Р. Яшан щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , нотаріус відмовив у зв`язку з ненаданням позивачем правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 423/02-31 від 15.12.2021.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , фактично стала власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 . Однак, через відсутність (втрату) правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складено 02.11.2022.

Суддя: Федів Л. М.