Справа № 463/386/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши в м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федун Наталія Миколаївна про повернення майна, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м. Львова із позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державний виконавець - Федун Наталія Миколаївна, треті особи: Державне підприємство "Сетам", ОСОБА_2 про скасування арешту з транспортного засобу та інших позовних вимог та із заявою про забезпечення позову.

Згідно ухвали Галицького районного суду м. Львова від 02.02.2022 позов ОСОБА_1 разом із заявою про забезпечення позову передано на розгляд Залізничного районного суду

м. Львова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи для розгляду передано судді Гедз Б. М.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Також ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2022 року подану

ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

06.04.2022 року позивачем подано до Залізничного районного суду м. Львова письмову заяву про усунення недоліків позову разом із остаточним примірником позовної заяви до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федун Наталія Миколаївна про повернення майна, згідно якої просить повернути їй автмобіль марки Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить їй відповідно до Договору купівлі-продажу

№ 7165/20/006529 від 31.03.2020 та арештований Галицьким відділом державної виконавчої служби у місті Львові.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 11.01.2022 Галицьким відділом державної виконавчої служби у місті Львові на підставі постанови про розшук майна боржника у ВП № 67945477 від 30.12.2021 року здійснено арешт автомобіля марки Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 . Позивач зазначає, що вказаний автомобіль на момент арешту на підставі договору купівлі-продажу належав їй, а не боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_2 , тому на підставі ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» просить повернути належне їй майно, а саме автомобіль марки Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Окрім того, разом із заявою на усунення недоліків позову ОСОБА_1 було повторно подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 08.04.2022 року заяву

ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 11.04.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією та роз`яснено право подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 1.04.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

11.05.2022 року начальником Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) подано на електронну адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки державним виконавцем, на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», в ході примусового виконання виконавчого листа № 461/10394/20 від 01.12.2021 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк», вчинено ряд необхідних виконавчих дій, перевірено майновий стан боржника та скеровано запити до реєструючих органів. Згідно відповіді МВС України № 127696719 від 29.12.2021 року встановлено, що боржником ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 , на підставі чого 30.12.2021 державним виконавцем з метою виконання вимог виконавчого документа винесено постанову про розшук вищезазначеного транспортного засобу та 11.01.2022 працівнками УПП у Львівській області на виконання постанови про розшук майна зупинено згаданий автомобіль, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить боржнику.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні у Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження ВП № 67945477, з примусового виконання виконавчого листа № 461/103/20 від 01.12.2021, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 99 289,60 грн.

Стягувачем у межах даного виконавчого провадження є АТ КБ «ПриватБанк», боржником ОСОБА_2 .

В ході здійснення примусового виконання виконавчого документа № 461/103/20 від 01.12.2021 державним виконавцем встановлено належність на праві власності боржнику ОСОБА_2 транспортного засобу марки Nissan Almera, 1998 року виробництва, VIN/номер шасі НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в межах ВП № 67945477 від 30.12.2021 оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_2 транспортний засіб марки Nissan, VIN/номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) від 11.01.2022 року про опис та арешт майна (коштів) боржника накладено арешт на транспортний засіб, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , марки Nissan Almera, 1998 року виробництва, VIN/номер шасі НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , колір зелений. Наявні ключі та технічний паспорт передано зберігачу, відповідальним зберігачем призначено директора філії ДП «Сетам» у Львівській області.

Позивач звертаючись до суду із позовом про повернення їй в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», тобто про зняття арешту з автомобіля марки Nissan, VIN/номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , на який 11.01.2022 року накладено арешт, вказує, що такий належить їй, а не боржнику у виконавчому провадженні, відповідно до Договору купівлі-продажу № 7165/20/006529 від 31.03.2020 року, тому покликаючись на ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» просить скасувати арешт, повернути їй автомобіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Частиною третьою статті 334 ЦК України визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувана (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Як встановлено судом, укладений 31.03.2020 року між ПП «Автовир», як суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю та ОСОБА_1 , як покупцем про купівлю транспортного засобу марки Nissan Almera, 1998 року виробництва, VIN/номер шасі НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , договір купівлі-продажу вчинено у простій формі.

Відтак, із врахуванням вищенаведеного, вбачається, що передача автомобіля після укладення договору купівлі-продажу із дотриманням передбаченого порядку, тобто подальшою перереєстрацією транспортного засобу, не була здійснена, відтак спірний автомобіль у власність позивача не перейшов, оскільки сам по собі, укладений 31.03.2020 року, договір купівлі-продажу без зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу, відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів І та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, № 1388 не породжує правових наслідків.

Державним виконавцем в ході здійснення передбачених чинним законодавством виконавчих дій щодо розшуку майна боржника в межах виконавчого провадження встановлено, що на момент накладення арешту на автомобіль, такий зареєстрований за боржником ОСОБА_2 , належних та допустимих доказів на спростування наведеного матеріали справи не містять.

Позивачем на підтвердження заявленого нею права власності на вищевказаний автомобіль представлено суду лише договір купівлі-продажу.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 року у справі № 683/2694/16-ц вказує, що сам по собі договір купівлі-продажу вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, за змістом статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

При цьому, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

В даному випадку, позивачем питання визнання права власності на автомобіль, з якого просить зняти арешт не ставилось.

Водночас, згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19), орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. За змістом наведених правових норм та правових позицій Великої Палати Верховного Суду у випадку звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна) орган державної виконавчої служби не може бути належним відповідачем у такій справі. Вказані позовні вимоги можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт.

За наведного, у даному випадку відповідачем/співвідповідачем у справі має бути боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки вирішення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна, однак як вбачається із остаточно поданого позивачем до Залізничного районного суду м. Львова примірника позовної заяви, вимоги щодо зняття арешту предявлено позивачем до Галицького відділу ДВС у місті Львові.

Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Згідно висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (касаційне провадження № 14-61цс18) пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Таким чином, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази в сукупності, а також беручи до уваги те, що позивач не будучи стороною виконавчого провадження заявила позовні вимоги як власник майна, визначивши відповідачем при цьому Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові, який в свою чергу не є ані боржником у справі, ані особою, в інтересах якої накладено арешт, а отже є неналежним відповідачем у цій справі, клопотання суду про заміну відповідача на належного із врахуванням особливостей розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не заявлялось, відтак відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про зняття арешту з транспортного засобу.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федун Наталія Миколаївна про повернення майна відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Львів), , місцезнаходження: м. Львів, пр. В. Чорновола, 39.

Суддя (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно

Суддя Б.М.Гедз