єдиний унікальний номер справи 531/2164/22
номер провадження 2/531/524/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2021 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу №531/2164/22 за позовом акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, акціонерне товариство «Універсал Банк», звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 166624,75 грн., а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.07.2018 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідачу відкрито поточний та встановлено кредитний ліміт у розмірі 80000 грн., спеціальним платіжним засобом є картка НОМЕР_1 . АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зазначає, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачем було оформлено три розстрочки на загальну суму 20180,83 грн. Відповідчака також використала послугу Переведення витрати у розстрочку 25 разів на загальну суму 86689,61 грн. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (належним чином не сплачувала щомісячні платежі). Таким чином, в результаті порушення умов кредитного договору, виникла заборгованість, що, станом на 28.12.2021 становить 166624,75 грн., та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 156729,41 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання 9895,34 грн.

Ухвалою від 07.10.2022 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

У матеріалах справи мається клопотання представника позивача, про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 11.10.2022.

Відповідачка клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляла.

03.11.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначається, що боржником подано відзив, який отримано банком 26.10.2022, але суду відповідачем відзив на позов не було надано.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Банківською ліцензією (а.с.34) підтверджується, що АТ «Універсал Банк», зареєстровано у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

20.07.2018 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с.12). У Анкеті-заяві визначено, що відповідачка просить відкрити їй поточний рахунок і встановити їй кредитний ліміт на суму, вказану у додатку.

Позивачем надано довідку про розмір встанволеного кредиткого ліміту клієнту ОСОБА_1 , з якої вбачається його збільшення, так станом на 03.01.2020 сума кредитного ліміту за карткою НОМЕР_1 становила 80000 грн. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зазначає, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила визначені щомісячні платежі). Станом на 28.12.2021 року у відповідача виникла заборгованість перед банком, що становить 166624,75 грн., та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 156729,41 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання 9895,34 грн., що підтверджено наданим розрахунком (а.с.7-11). У ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Згідно ст.599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні.

Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

При нарахуванні заборгованості за порушення грошового зобов`язання, позивач посилається на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб, начебто визнаних відповідачем, але ті, які маються у матеріалах справи, не мають підпису відповідача, що позбавляє суд можливості встановити, що саме ці Умови, на підставі яких здійснено позивачем нарахування штрафних санкцій, розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Надана суду копія анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг містить лише погодження відповідача на укладення договору про надання банківських послуг, однак не містить даних про порядок та строки нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання.

Зазначені обставини унеможливлюють встановлення судом суми отриманого відповідачем кредиту, умов кредитування, розміру процентної ставки за користування кредитом, розміру обов`язкового щомісячного платежу та розміру неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, проведення розрахунку заборгованості.

Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення позивача від обов`язку доказування, та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях навіть з урахуванням загальновідомих обставин.

Рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в позовній заяві без встановлення відповідних фактів.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем суми заборгвоаносіт за порушення грошового зобов`язання.

Разом з тим, згідно наданого розрахунку заборгованості, а також з інформації про рух коштів по картці від 27.10.2022, вбачається користування відповідачем кредитними коштами, періодичне погашення заборгованості.

Тож, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає можливим стягнути з відповідача фактично отриману суму грошових коштів, тіло кредиту у розмірі 156729,41 грн.

Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 94,1%, з урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 2334,62 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 133, 141, 258-259, 265, 268 284, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, місцезнаходження м.Київ. вул.Автозаводська, 54/19), заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.07.2018 року у розмірі 156729,41 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень сорок одна копійка), що складається з заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, місцезнаходження м.Київ. вул.Автозаводська, 54/19), суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2334,62 грн. (дві тисячі триста тридцять чотири гривні шістдесят дві копійки).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.С.Попов