Справа № 159/7120/21 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Провадження № 22-ц/802/196/22 Категорія: Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення договору поруки, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в листопаді 2021 року звернувся в Ковельський міськрайонний суд Волинської області з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про припинення договору поруки. Позовні вимоги мотивовано тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» в особі директора відділення «Ковельська філія» Волинського ГРУ ПриватБанку Сагаля В.З. та ним, ОСОБА_1 , укладено договір поруки №VOKVGA00001412/1 від 04.06.2007, відповідно до п.1 якого предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 30.05.2007 №VOKVGA00001412, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 15 000 доларів США, а боржник повинен виконати зобов`язання. 15.11.2013 між кредитором та боржником було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №VOKVGA00001412 від 30.05.2007, яку він не підписував, про її існування йому стало відомо лише 20.08.2021. Вважає, що цією угодою збільшується обсяг його відповідальності як поручителя. Просить припинити договір поруки №VOKVGA00001412/1 від 04.06.2007, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» в особі директора відділення «Ковельська філія» Волинського ГРУ ПриватБанку Сагаля В.З. та ОСОБА_1 , з 15.11.2013. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.12.2021 вищевказану позовну заяву направлено для розгляду за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м.Києва, на підставі ч.2 ст.27 ЦПК України, а саме за місцем знаходження відповідача АТ КБ «ПриватБанк» (, адреса: м.Київ, вул.Грушевського, 1 «д»). В ухвалі зазначено, що поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач банку, а тому у спірних правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», тому за підсудністю справа не може бути розглянута судом по місцю проживання позивача.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, оскільки вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що положеннями ст.28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача і саме нормами цієї статті він керувався при поданні позову до суду, оскільки в договорі поруки №VOKVGA00001412/1 від 04.06.2007 вказано, що він укладений між АТ КБ «ПриватБанк» в особі директора відділення «Ковельська філія» Волинського ГРУ ПриватБанку Сагаля В.З. та ОСОБА_1 . Виконання договору здійснюється в м.Ковель Волинської області. Договір поруки є похідним від кредитного договору, відповідно до ст. 546 ЦК України, є забезпеченням виконання зобов`язань боржником по кредитному договору, який регулюється нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Просив скасувати ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.12.2021 як незаконну, таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Представник відповідача Кузін Є.В. подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що позивач оспорює правомірність укладення додаткового договору до договору поруки від 15.11.2013, однак у змісті даного договору відсутні будь-які відомості про укладення представником Ковельської філії Волинського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Навпаки, додатковий договір укладено від імені ПАТ КБ «ПриватБанк» головою правління, а не працівником філії чи представництва банку. Поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому до вказаних правовідносин дія Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.12.2021 слід залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце знаходження відповідача АБ КБ «ПриватБанк» () м.Київ, вул.Грушевського, 1 «д».

За правилами ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 7 ст.28 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 про припинення договору поруки встановлено, що він звернувся в Ковельський міськрайонний суд Волинської області з позовом до відповідача АБ КБ «ПриватБанк» () та вказав адресу місця знаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1 «д».

Суд звертає увагу, що позивачем самостійно визначено АТ КБ «ПриватБанк» відповідачем, вказано код ЄДРПОУ юридичної особи та адресу її місця знаходження м.Київ, вул. Грушевського, 1 «д», проте місце знаходження відповідача юридичної особи у м.Ковелі позовна заява не містить.

Відділення «Ковельська філія» Волинського ГРУ АТ КБ «Приватбанк» станом на день звернення ОСОБА_1 до суду з позовом не є філією чи представництвом АТ КБ «ПриватБанк», зареєстрованим у встановленому законом порядку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а є лише одним із відділень банку у м.Ковель Волинської області.

Судом встановлено, що станом на день звернення до суду з позовом, на території Волинської області існує лише одна філія, створена та зареєстрована у встановленому законом порядку філія «Волинське головне регіональне управління» Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», яка діє на підставі рішення Ради КБ «ПриватБанк» (протокол №07 від 15.01.1993) та положення, затвердженого протоколом №66/20 від 27.11.2020. Відповідно до п.3.1.5 Положення про філію «Волинське головне регіональне управління» Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», філія від імені банку звертається з позовами і заявами до суду, однак не має права бути відповідачем.

В такому разі положення п.7 ст.28 ЦПК України не можуть бути застосовані, а визначення підсудності відбувається за загальними правилами, передбаченими ч.2 ст.27 ЦПК України.

Місцем знаходження АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до п.6 розділу І «Загальні положення» статуту АТ КБ «ПриватБанк» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 05.06.2019 №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №712) є адреса: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1д.

Окрім цього, позивач в апеляційній скарзі зазначив про те, що вважає договір поруки похідним від кредитного договору, оскільки він відповідно до ст.546 ЦПК України, є забезпеченням виконання зобов`язань боржником по договору кредиту, який регулюється Законом України «Про захист прав споживачів, при цьому у позовній заяві не обґрунтовує позов в контексті порушення норм даного закону, а лише посилається на положення ст. 559 ЦК України, що регламентує порядок припинення поруки.

Згідно ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договор у.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.04.2017 у справі № 6-1153цс16, поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування , а, навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника у договорі споживчого кредиту, тобто споживача. Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або як договір про намір здійснити такі дії.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Стосовно доводів скарги про визначення місця виконання договору поруки за місцезнаходженням відділення «Ковельська філія» Волинського ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», а тому за положенням ч. 8 ст. 28 ЦПК України позов може бути пред`явлено за місцем виконання договору, яке збігається саме з місцезнаходженням відділення: м. Ковель, вул. Грушевського, 2, апеляційний суд зазначає таке.

Зі змісту кредитного договору та договору поруки, який оспорює позивач, не вбачається, що сторони визначили місце виконання цих договорів, зокрема за адресою Ковельського відділення банку.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.532 ЦК України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Пунктом 4 частини першої цієї статті передбачено, що якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, ? за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила статті 532 ЦК України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Ураховуючи, що сторонами не визначено місце виконання спірного зобов`язання, при цьому специфіка правовідносин щодо повернення грошових коштів не свідчить про те, що їх виконання можливе лише тільки в певному зазначеному апелянтом місці, законними та обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про визначення підсудності справи за загальними правилами підсудності, тобто за місцем знаходження юридичної особи АТ КБ «ПриватБанк».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про непідсудність справи Ковельському міськрайонному суду Волинської області та про необхідність передачі справи до Печерського районного суду м.Києва за місцем знаходження відповідача.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді