Номер провадження: 22-ц/813/6834/22
Справа № 497/1316/2021
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» про стягнення заборгованості за орендною платою, 3% річних, відсотка інфляції, на рішення Болградського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Раца В.А. 23 лютого 2022 року у м. Болград Одеської області, -

встановила:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі, 3% річних та відсоток інфляції, що складає 11 189,04 грн., а також сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору.

Вимоги позову ОСОБА_1 мотивував тим, що позивачу на праві власності належать земельні ділянки площею 2,94 га з кадастровим номером :01:003:0170 та площею 0,61 га з кадастровим номером :01:002:0743, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Каракуртської сільської ради Болградського району. 22 серпня 2019 року позивач уклав договір оренди землі з ТОВ «Агропрайм Холдинг», право оренди було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За цім договором позивач передав належні йому земельні ділянки в строкове платне користування ТОВ «Агропрайм Холдинг» строком на 7 років. Відповідно до п.7 вказаного договору орендна плата складається з єдиноразового платіжу в розмірі 10 000,00 грн. за 1 умовний пай, який сплачується наступним чином: 5 000,00 грн. після підписання Договору, 5 000,00 грн. після проведення його державної реєстрації, та щорічного платежу за рік, який на дату укладання договору складав 15 484,49 грн. з урахуванням обов`язкових платежів, тобто до сплати 12 543,00 грн. За взаємною згодою сторін орендна плата може виплачуватися у натуральній формі шляхом видачі сільськогосподарської продукції, на вищевказану суму за ринковими цінами на дату внесення орендної плати, але не менш ніж 2 900 кг зернових культур за 100 кг соняшнику по кожному договору. Орендна плата сплачується в строк до 30 листопада поточного року. В 2020 році в рахунок орендної плати позивачу виплатили в вересні 350 кг пшениці. Ринкова ціна пшениці складала в вересні 6,50 грн. за 1 кг. Таким чином, заборгованість позивачу по орендній платі складає 12 543,00 2275,00 = 10 268,00 грн. Орендна плата за користування земельними ділянками в 2020 році в сумі 10 268,00 грн. до 30 листопада 2020 року позивачу сплачена не була. Станом на 15 липня 2021 року відповідач своє зобов`язання по орендній платі не виконав, тобто заборгованість триває 227 днів, тому позивач просив також стягнути 3% річних, що складає 192,01 грн. та інфляційні втрати 729,03 грн.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати за договором від 22.08.2019 року в сумі 10 968 грн. та судовий збір в розмірі 890 гривень 06 копійок.

У задоволенні інших вимог позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано той факт, що у відповідача виникло право не виплачувати орендну плату у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, а саме неврожаю внаслідок засухи, підтвердженням чого є висновок Торгово-промислової палати та ч.2ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», а також висновок комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 19 травня 2020 року, згідно яких ситуація, що склалася в агропромисловому секторі економіки Одеської області внаслідок несприятливих погодних умов (посуха) у 2019-2020 р.р., кваліфікована як надзвичайна ситуація природного характеру державного рівня, з-за чого виникла масова загибель озимих посівів, а саме, на полях ТОВ «Агропрайм Холдинг» - на площі 3103,39 га та 2336,89 га, відповідно, пшениці та ячменю.

Таким чином, апелянт вважає, що існували непереборні умови природнього характеру для виконання зобов`язань відповідача в повному обсязі щодо виплати орендної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок, розташованих на території Каракуртської (колишня назва Жовтнева) сільської ради Болградського району Одеської області з кадастровими номерами №1 :01:004:0094, площею 2,92 га, та з кадастровим номером №2 :01:002:0594, площею 0,61 га, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №045783 (а.с.7).

22 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг», в особі Генерального директора Ігнат Л.І. був укладений договір оренди землі, а саме вищезазначених земельних ділянок (а.с.8-9). Право оренди земельних ділянок було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 січня 2020 року за реєстровими номерами 35039540 та 35039302 (а.с.64,65).

Факт укладення договору сторонам не оспорюється.

Положеннями з п. 7 Договору оренди землі від 22 серпня 2019 року, ТОВ «Агропрайм Холдинг» мало сплатити єдиноразовий платіж 10 000,00 грн. за 1 умовний пай по сільській раді (3,54 га) наступним чином: 5 000,00 грн. після підписання Договору, та 5 000,00 після проведення його державної реєстрації. Складовою орендної плати є щорічний платіж за рік, який на дату укладання цього Договору складає 15 484,49 грн., у тому числі військовий збір 1,5% - 188,15 грн, ПДФО 18% - 2 753,34 грн, до виплати 12 543,00 грн. за один умовний пай по сільраді (3,54 га) на рік.

Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі і за домовленістю сторін може сплачуватися готівкою через касу орендаря, безготівковим розрахунком на рахунок орендодавця у фінансовій установі, поштовим переказом на адресу місця реєстрації орендодавця.

За взаємною згодою сторін, орендна плата може виплачуватися у натуральній формі шляхом видачі сільськогосподарської продукції, на вищевказану суму за ринковими цінами на дату внесення орендної плати, але не менш ніж 2 900,00 кг зернових культур та 100 кг соняшнику за 1 умовний пай по сільраді (3,54 га) на рік.

Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення недоплаченої орендної плати (10 268,00 грн.), загальна сума якої становить 12 543,00 грн.

Так, у вересні 2020 року в рахунок орендної плати за рік позивачу було виплачено в натуральній формі 350 кг пшениці на суму 1 575,00 грн., що пояснили в судовому засіданні обидва представника, тобто цей факт та сума не оспорюється.

Не отримавши орендну платню в повному обсязі, позивач у грудні 2020 року звернувся до відповідача з заявою про виплату 10 000,00 грн. єдиноразового платежу, передбаченого п.7 договорів після реєстрації договорів, та орендну плату за 2020 рік в сумі 10 268,00 грн. (а.с.10).

На цю заяву позивачем було отримано за вих.№49 від 27 січня 2021 року пропозицію щодо зміни умов договору оренди землі від 22 серпня 2019 року, до якої долучено зразок додаткової угоди, але позивач не підписав дану угоду, тобто відмовився від її підписання (а.с.11,12). Ці обставини сторонами також не оспорюються.

Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно вимог статті 124 Земельного кодексу України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, договір оренди землі обов`язково є платним. Розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, що слідує з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі».

Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗК України кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» (далі - ЗУ «Про оренду землі»), яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. 28 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати».

Відповідно до ч. 2 ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Права та обов`язки власника земельної ділянки, наданої у користування для сільськогосподарських потреб.

Стаття 629 ЦК У встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ, зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов Договору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в рахунок орендної за 2020 рік отримав в натурі 0,350 тон пшениці, про що свідчить його підпис у відомостях на видачу (а.с.28 на звороті).

У зв`язку із неможливістю виконання умов договору, відповідач 27 січня 2021 року за №49 на адресу позивача надіслав Пропозицію щодо зміни умов договору оренди землі від 22 серпня 2019 року посилаючись на несприятливі погодні умови (посуха), що підтверджено висновком Одеської регіональної торгово-промислової палати (а.с.13-14), до якої додав: - Додаткову угоду до договору оренди землі від 20.02.2019 року (помилково зазначено), зареєстровано 10 січня 2020 року за №35039302, 35039540 (а.с.12).

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно частини 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг», є сільськогосподарським підприємством, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний). Тобто, рентабельність та фінансове становище підприємства в силу специфіки виду своєї господарської діяльності залежить від ступеню врожайності.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача посилався на те, що у осінній-весняний період 2019-2020 рр. спостерігалися несприятливі погодні умови (засуха та заморозки), які призвели до загибелі на території Болградського району Одеської області значної кількості площ озимих сільськогосподарських культур, що підтверджується:

- Актами обстеження посівів озимих культур (пшениці та ячменю) на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області затверджених 23 квітня 2020 року (а.с.27, 28),

- Довідкою Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів № 517/-09 від 08 травня 2020 року (а.с.29),

- Протоколом № 24 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій райдержадміністрації від 19 травня 2020 року (а.с.30);

- Протоколом №25 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій облдержадміністрації від 12 червня 2020 року (а.с.31-32),

- висновками про загибель посіві № 2003-14/376 від 21 липня 2020 року (а.с.33-34) та № 2003-14/637 від 02 грудня 2020 року (а.с.35-36).

Так, відповідно до вказаного протоколу, комісія вирішила відповідно до пункту 8 розділу II Кваліфікаційних ознак надзвичайних ситуацій, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 серпня 2018 №658, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 року за № 969/32421. Національного класифікатора надзвичайних ситуацій ДК 019.2010, пунктів 4.5 Порядку класифікації надзвичайних ситуацій за їх рівнями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року, ситуацію, що склалася в агропромисловому секторі економіки Одеської області внаслідок несприятливих погодних умов 2019-2020 років, класифікувати як надзвичайну ситуацію природного характеру державного рівня (код надзвичайної ситуації 20323-НС, пов`язана з масовим засиханням та загибеллю посівів унаслідок засухи) (а.с.32 на звороті).

Згідно складеного Одеською регіональною торгово-промисловою палатою Висновку про загибель посівів (вих. № 2003-14/376 від 21 липня 2020 року) підтверджено, що на полях ТОВ «Агропрайм Холдинг» на території Болградського району Одеської області внаслідок несприятливих погодних умов восени 2019 року та несприятливих явищ навесні 2020 року відбулась загибель сільськогосподарських культур, а саме - посівів озимої пшениці на площі 3 103,39 га та озимого ячменю на площі 2 336,89 га (а.с.34), а відповідно до складеного Одеською регіональною торгово-промисловою палатою Висновку про загибель посівів (вих. № 2003-14/637 від 02 грудня 2020 року) підтверджено, що на полях ТОВ «Агропрайм Холдинг» на території Болградського району Одеської області внаслідок несприятливих погодних умов восени 2019 року та несприятливих явищ навесні 2020 року відбулась загибель сільськогосподарських культур, а саме - посівів озимої пшениці на площі 2 553,99 га та озимого ячменю на площі 1 913,28 га (а.с.36).

Однак, за змістом частини 1 вказаної статті Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Отже, єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що відповідач, отримавши від позивача в оренду земельну ділянку, взявши на себе зобов`язання, передбачені договором оренди земельної ділянки, не виконав безпідставно умови договору та не здійснив повну його оплату, оскільки не надав суду сертифікат Торгово-промислової палати України на підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави звільнення від виконання зобов`язань.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин», до обставин, що є підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника належать обставини непереборної сили, дія яких може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, замерзання моря, закриття морських проток, які трапляються на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, інше стихійне лихо тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк, аварія).

Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є: висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України, рішення Президента України про оголошення окремих місцевостей України зоною надзвичайної екологічної ситуації, затверджені Верховною Радою України.

Таким чином, наявність у відповідача висновків про загибель посівів Одеської регіональної торгово-промислової палати, свідчить лише про наявність обставин, що є підставою для відстрочення грошових зобов`язань та підтверджують, що своєчасна виплата орендної плати відбулася не з вини відповідача, що може звільняти його від відповідної відповідальності.

А відтак, відповідач не звільняється від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі від 22 серпня 2019 року, укладеного з позивачем ОСОБА_1 .

Укладаючи договір оренди позивач та відповідач погодили усі умови.

Отже, на момент укладення Договору оренди землі існували певні обставини, які гарантували як одній, так і іншій стороні, права користування землею та отримання за її користування орендної плати.

З цих підстав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишок заборгованості з орендної платні, а саме 350 кг (отримана пшениця), вартість якої складає 1 575,00 грн. (отримана пшениця у грошовому еквіваленті) (а.с.23), тому 12 543,00 грн. (орендна платня за 2020 рік) 1 575,00 грн. = 10 968,00 (залишок заборгованості з орендної плати).

Щодо позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції і трьох відсотків річних, то судом вірно зазначено наступне.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Пунктом 41 Договору оренди землі від 22 серпня 2019 року також встановлено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Судом обґрунтовано прийнято до уваги, що несвоєчасне виконання зобов`язання відповідачем відбулось з незалежних від ТОВ «Агропрайм Холдинг» причин, оскільки в осінній-весняний період 2019-2020 рр. внаслідок обставин непереборної сили природного характеру, всі посіви на землях, розташованих на території Каракуртської сільської ради Болградського району, були знищені.

Вказана ситуація природного характеру завдала істотної шкоди ТОВ «Агропрайм Холдинг», збитки від загибелі врожаю (з урахуванням специфіки праці, пов`язаної із вирощуванням сільськогосподарської продукції), тобто не виплата орендної плати за користування земельною ділянкою позивача за 2020 рік, сталася не з вини відповідача, а відтак в силу пункту 41 Договору оренди землі від 22 серпня 2019 року, відповідач звільняється від відповідальності за прострочення сплати цього платежу, але не звільняється від обов`язку виконати зобов`язання, передбачене договором у повному обсязі.

З цих підстав, вимога позивача про стягнення з ТОВ «Агропрайм Холдинг» на свою користь індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання за договором оренди землі від 22 серпня 2019 року - задоволенню не підлягала.

Враховуючи та підсумовуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов підлягав частковому задоволенню, та з ТОВ «Агропрайм Холдинг» на користь позивача підлягала стягненню заборгованість за договором оренди від 22 серпня 2019 року в розмірі 10 968,00 грн.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ТОВ «Агропрайм Холдинг» про те, що у відповідача виникло право не виплачувати орендну плату у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, а саме неврожаю внаслідок засухи, підтвердженням чого є висновок Торгово-промислової палати та ч.2ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», а також висновок комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 19 травня 2020 року.

Колегія суддів зазначає, що зазначена форс-мажорна ситуація природного характеру дійсно завдала шкоди господарській діяльності ТОВ «Агропрайм Холдинг».

Однак, колегія суддів зазначає, що форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто, від нарахування штрафів/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань.

Тому, виникнення форс-мажорної ситуації природного характеру не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплати на користь позивача заборгованості за договором оренди від 22 серпня 2019 року в розмірі 10 968,00 грн, однак, є підставою для звільнення ТОВ «Агропрайм Холдинг» від обов`язку щодо сплати на користь позивача трьох відсотків річних та відсотків інфляції за договорами, про що вірно зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Інші докази та обставини, на які посилається ТОВ «Агропрайм Холдинг» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» залишити без задоволення.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе