Справа № 404/7051/21
Номер провадження 2/404/1882/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, просив стягнути з відповідач на користь товариства матеріальну шкоду в розмірі 90 876 грн. 50 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідач була прийнятий на посаду касира пункту надання фінансових послуг Філії № 9 з 17 серпня 2018 року на підставі наказу №2467-к від 16 серпня 2018 року.

Наказом №1603-к від 30 квітня 2021 року відповідача було переведено з 07 травня 2021 року на посаду начальника ПНФП Філії № 9 ТОВ «Нова Пей».

З відповідачем під час переведення на іншу посаду 07 травня 2021 року був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 07 травня 2021 року відповідач був ознайомлений з посадовою інструкцією начальника ПНФП Філії № 9.

26 серпня 2021 року в ПНФП №12014 ТОВ «Нова Пей» (м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 26) було проведено інвентаризацію наявних коштів, безпосереднє обслуговування яких згідно посадових обов`язків здійснювала відповідач. За результатами інвентаризації був складений акт від 26 серпня 2021 року, в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 90 876 грн. 50 коп.

Згідно наказу № 3079-к від 02 вересня 2021 року відповідача було звільнено з посади 03 вересня 2021 року.

Після звільнення відповідач не відшкодувала завдану позивачу матеріальну шкоду, яка станом на день подання заяви становить 90 876 грн. 50 коп.

Крім того, представник позивача зазначає, що товариством були понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 270 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

02 червня 2022 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій вказано, що вона позовні вимоги визнає та просила суд при прийнятті рішення у справі врахувати часткову сплату нею шкоди по даному позову в розмірі 20 360 грн.

Представник позивача до суду надав заяву, у якій уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача на користь товариства 81 786,50 грн. матеріальної шкоди. Питання розподілу судових витрат просив не вирішувати, оскільки відповідач добровільно компенсувала такі витрати позивачу.

У судове засідання представник позивача не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що 17 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_1 була прийнята на посаду касира пункту надання фінансових послуг Філії №9 на підставі наказу №2467-к від 16 серпня 2018 року.

Наказом №1603-к від 30 квітня 2021 року відповідача було переведено з 07 травня 2021 року на посаду начальника ПНФП Філії №9 ТОВ «Нова Пей».

З відповідачем під час переведення на іншу посаду 07 травня 2021 року був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 07 травня 2021 року відповідач був ознайомлений з посадовою інструкцією начальника ПНФП Філії № 9.

26 серпня 2021 року в ПНФП № 12014 ТОВ «Нова Пей» (м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 26) було проведено інвентаризацію наявних коштів, безпосереднє обслуговування яких згідно посадових обов`язків здійснювала відповідач. За результатами інвентаризації був складений акт від 26 серпня 2021 року, в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 90 876 грн. 50 коп.

Згідно наказу № 3079-к від 02 вересня 2021 року відповідача було звільнено з посади 03 вересня 2021 року.

Після звільнення, відповідач не відшкодувала завдану позивачу матеріальну шкоду.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач оплатила позивачу частину завданої матеріальної шкоди, проте залишається не повернута завдана шкода у розмірі 81 786,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та яка визнана відповідачем.

Згідно з ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Пунктом 1 ст. 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач є матеріально відповідальною особою, з якою позивачем у відповідності до ст.135-1 КЗпП було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, оскільки згідно Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.77 №447/24, робота відповідача з грошовими коштами позивача включена до даного Переліку.

Відповідно до п. п. а) та б) ст.1 Договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного між позивачем та відповідачами, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей; зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому на збереження матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей.

Згідно ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, доводять те, що відповідачем, як матеріально відповідальною особою, завдано позивачу матеріальну шкоду, частина якої на даний час є невідшкодованою, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За клопотанням представника позивача суд не здійснює розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пей» матеріальну шкоду в розмірі 81 786,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пей», місцезнаходження: 03026, м.Київ, Столичне шосе, 103 офіс 1304, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 03.11.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда