Постанова

Іменем України

10 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 466/360/19

провадження № 61-20963св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2021 року у складі судді Луців-Шумської Н. Л. та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького (далі - ЛНМУ імені Данила Галицького) про визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 з 2007 року працювала на посаді асистента кафедри факультетської та шпитальної педіатрії ЛНМУ імені Данила Галицького. З 04 вересня 2007 року по 01 грудня 2008 року за сумісництвом. З 01 грудня 2008 року переведена на штатну посаду асистента кафедри педіатрії, з 01 вересня 2016 року кафедри педіатрії №2.

Наказом ректора ЛНМУ імені Данила Галицького № 474кз від 17 грудня 2018 року її звільнено із займаної посади на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору, не обранням на новий строк за конкурсом.

Своє звільнення вважає незаконним, оскільки не було дотримано терміну оголошення про проведення конкурсу. Такий конкурс на займану нею посаду мав бути оголошений не 12 листопада 2018 року, а за 3 місяці до закінчення терміну її строкового договору - 01 вересня 2018 року.

Також Вченою радою медичного факультету № 2 порушено порядок прийняття рішення за результатами голосування. Коли жоден з претендентів не набрав більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради, то конкурс вважається таким, що не відбувся. Повторний конкурс оголошується впродовж одного місяця. Відтак, рішення засідання Вченої ради, що оформлене протоколом № 4 від 17 грудня 2018 року, є незаконним, оскільки проведений конкурс вважається таким, що не відбувся.

Крім того, позивач ставить під сумнів присутність на засіданні 17 грудня 2018 року усіх членів Вченої ради та повноважність членів Вченої ради медичного факультету № 2.

Позивач зазначає, що рішення Вченої ради про не обрання її на посаду асистента кафедри педіатрії № 2 не відповідає критеріям об`єктивності і обґрунтованості, прийнято на основі негативного враження, яке склалося про неї у членів ради на підставі висновку трудового колективу кафедри педіатрії № 2 під головуванням професора ОСОБА_2 , яка виявляла упереджене ставлення до неї та її особистих і професійних якостей.

Позивач є автором та співавтором 7 навчально-методичних посібників, один з яких рекомендовано МОЗ України, як навчально-методичний посібник, два рекомендовані до друку Вченою радою ЛНМУ імені Данила Галицького. Вона систематично брала участь у культурно-виховних заходах університету, сумлінно виконувала свої трудові обов`язки, підвищувала професійний рівень. Вона є лікарем вищої кваліфікаційної категорії, 27 вересня 2016 року пройшла атестацію в МОЗ України. Жодних стягнень не мала, навпаки, їй давали заохочення у вигляді подяк із внесенням до трудової книжки.

Звільнення з посади позбавило його засобів до існування, вплинуло на широке коло стосунків з іншими людьми.

Позивач просила:

визнати конкурс на посаду асистента кафедри педіатрії № 2 таким, що відбувся з порушенням встановленого порядку;

визнати незаконним та скасувати рішення Вченої ради медичного факультету № 2 ЛНМУ імені Данила Галицького від 17 грудня 2018 року про не обрання ОСОБА_1 на посаду асистента кафедри педіатрії № 2, прийняте за результатами конкурсу та оформлене протоколом № 4 від 17 грудня 2018 року;

скасувати наказ ректора ЛНМУ імені Данила Галицького № 474кз від 17 грудня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 від займаної посади асистента кафедри педіатрії № 2 з 17 грудня 2018 року;

поновити ОСОБА_1 на посаді асистента кафедри педіатрії № 2 з 18 грудня 2018 року;

стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та судові витрати.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2021 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ЛНМУ імені Данила Галицького відмовлено.

Враховуючи те, що строк трудового договору ОСОБА_1 завершився 01 грудня 2018 року, з 02 грудня 2018 року ОСОБА_1 на підставі особистої заяви наказом № 343к від 21 листопада 2018 року переведена в.о. асистента кафедри педіатрії № 2 до оголошення результатів конкурсу, за результатами конкурсу від 17 грудня 2018 року Вчена рада медичного факультету № 2 прийняла рішення, за яким ОСОБА_1 не була обрана на посаду асистента кафедри педіатрії № 2, а рішення Вченої ради є підставою для видання відповідного наказу ректора університету, суд першої інстанції зробив висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що підстав для скасування цього наказу та поновлення позивача на посаді асистента кафедри педіатрії № 2 немає. Та обставина, що конкурс на заміщення посади асистента кафедри педіатрії № 2 був оголошений не за 3 місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 , а пізніше, на думку суду, не може бути достатньою підставою для визнання його таким, що відбувся з порушенням встановленого порядку. Оскільки недотримання визначеного часу оголошення конкурсу не стало перешкодою позивачу подати необхідні для участі у конкурсі документи та прийняти участь у конкурсі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 06 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, зокрема, порушено вимоги Закону України «Про дискримінацію,» Закон України «Про Вищу освіту». Суд першої інстанції не врахував і належно не дослідив такий доказ належного виконання позивачем професійних обов`язків журналів взаємовідвідування за 2016-2017 навчальні роки, крім того суд не дав оцінку журналам за 2017-2018 та 2018-2019 навчальні роки, які викликали сумнів достовірності, зокрема було відхилено судом клопотання про проведення експертизи одного з них. Клопотання позивача про виклик свідків студентів, батьків пацієнтів в яких вона проводила навчальну, виховну, лікувальну роботу, які спростували б безпідставні заяви відповідача ЛНМУ про конфлікти зі студентами, а також належне виконання позивачем обов`язків викладача, лікаря, куратора було безпідставно відхилено судом. Позивач жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягалась, а, навпаки, отримала 7 подяк з різних вищих учбових закладів України. Перелік всіх заслуг, наукових досягнень, вища лікарська категорія з «Педіатрії», на думку позивача, безспірно свідчать про те, що вона мала всі підстави бути обраною за конкурсом, більше того з нею повинні були продовжити строковий договір навіть не посилаючи на конкурс. Судом першої та апеляційної інстанції не дано належну оцінку, що всупереч частини шостої статті 55 Закону України «Про Вищу освіту» у позивача мала бути лише атестація і не було жодних підстав посилати на новий конкурс, адже позивач її пройшла успішно. Позивача не попередили, що заяву на продовження строкового договору необхідно писати за 2 місяці до його закінчення, та й про його закінчення також не повідомляли. Не враховано також судом, що порушена процедура оголошення конкурсу: терміну його оголошення (порушено визначені Порядком строки), порушення порядку прийняття рішення за результатами голосування (конкурс вважається таким, що не відбувся, якщо єдиний претендент не набрав більше половини голосів присутніх членів Вченої ради). Звіт позивача не було проаналізовано Вченою радою належним чином. Протокол № 4 засідання Вченої ради факультету № 2 від 17 грудня 2018 року містить недостовірні дані. Суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання, заявлені позивачем, не проаналізував показання свідків в судовому засіданні та не дав їм належної оцінки. Апеляційний суд не врахував наведені докази упередженості при голосуванні на кафедрі та Вченій Раді.

Позиція інших учасників справи

У січні 2022 року ЛНМУ імені Данила Галицького подав відзив на касаційну скаргу, у якій просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що судами першої та апеляційної інстанцій беззаперечно встановлено, що позивач не навела, не подала жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, відтак її твердження щодо порушення її прав є голослівними та бездоказовими. При винесенні рішень суди належно дослідили та оцінили усі надані докази, фактичні обставини справи, а саме: процедура оголошення і проведення конкурсу була проведена з дотриманням вимог Порядку; проведення засідання Вченої ради медичного факультету № 2 ЛНМУ 17 грудня 2018 року, прийняття нею рішення були законними; тільки рішення Вченої ради є підставою для видання наказу про звільнення науково-педагогічного працівника у зв`язку із закінченням терміну трудового договору та необранням за конкурсом; твердження позивача про упереджене ставлення до неї під час проведення конкурсу є безпідставним, не ґрунтується на жодних доказах, а є лише її припущеннями; відповідно, позивач звільнена з дотриманням норм чинного законодавства. Відтак, оскаржені судові рішення винесені без порушень матеріального та процесуального права, є законними і обґрунтованими.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 подала відповідь на відзив на касаційну скаргу, яка мотивована незгодою з доводами відзиву.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 466/360/19, витребувано справу з суду першої інстанції.

У лютому 2022 року матеріали цивільної справи № 466/360/19 надійшли до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 13 січня 2022 року вказано, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 2007 року працювала на посаді асистента кафедри факультетської та шпитальної педіатрії ЛНМУ імені Данила Галицького, з 04 вересня 2007 року по 01 грудня 2008 року за сумісництвом. З 01 грудня 2008 року переведена на штатну посаду асистента кафедри педіатрії, з 01 вересня 2016 року асистент кафедри педіатрії № 2.

Згідно наказу № 275к від 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 асистентку кафедри педіатрії № 2 у зв`язку з закінченням строкового трудового договору укладено строковий трудовий договір на посаді асистента цієї ж кафедри терміном на 2 роки з 01 грудня 2016 року до 01 грудня 2018 року.

Відповідно до Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад, прийняття на роботу, укладення трудових відносин і звільнення з посад науково-педагогічних, педагогічних та наукових працівників ЛНМУ імені Данила Галицького, затвердженого Вченою радою ЛНМУ імені Данила Галицького 28 грудня 2015 року протокол № 11-ВР (далі - Порядок) та на підставі пункту 2.1 Порядку, прийняття на роботу науково-педагогічних працівників університету здійснюється на основі конкурсного відбору.

Посада асистента кафедри, яку обіймала позивач ОСОБА_1 , відносилася до переліку посад, які заміщуються на конкурсній основі.

Так як у позивача ОСОБА_1 строк контракту закінчувався 01 грудня 2018 року, відповідно до Порядку конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника повинен оголошуватися не пізніше, ніж через 2 місяці після набуття посади статусу вакантної, а в порядку обрання за конкурсом не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником. Термін проведення конкурсу після завершення прийняття заяв претендентів не більше 2 місяці (пункту 2.6 Порядку).

Позивач ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням у неї строкового трудового договору (контракту 01 грудня 2018 року) повинна була відповідно до пункту 3.17 Порядку за 2 місяці, тобто до 01 жовтня 2018 року звернутися до ректора із заявою про продовження з нею трудових відносин.

Відповідно до протоколу засідання кафедри педіатрії № 2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького від 12 листопада 2018 року кафедра прийняла рішення звернутися до ректорату з проханням оголосити конкурс на посаду асистента кафедри педіатрії № 2 у зв`язку із закінченням 01 грудня 2018 року у ОСОБА_1 строкового трудового договору. З 13-ти осіб професорсько-викладацького складу кафедри за таке рішення проголосувало 12 осіб.

Конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, куди входила посада асистента кафедри педіатрії № 2, оголошено наказом ректора ЛНМУ імені Данила Галицького № 332 від 12 листопада 2018 року.

Наказом ректора ЛНМУ імені Данила Галицького № 343 від 21 листопада 2018 року ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строкового трудового договору з 02 грудня 2018 року згідно поданої нею заяви переведена в.о. асистента кафедри педіатрії до оголошення результатів конкурсу.

26 листопада 2018 року від ОСОБА_1 на ім`я ректора ЛНМУ імені Данила Галицького поступила заява про дозвіл на участь у конкурсі на посаду асистента кафедри педіатрії № 2, де резолюцією ректора надано дозвіл на участь у конкурсі, незважаючи на те, що строк подачі такої заяви був закінчений.

Наказом ректора ЛНМУ імені Данила Галицького від 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 допущена до участі у конкурсі на посаду асистента кафедри педіатрії № 2.

13 грудня 2018 року відбулося засідання кафедри педіатрії № 2 (протокол № 6) з обговорення кандидатури позивача на посаду асистента кафедри педіатрії № 2, де за результатами таємного голосування вирішили не рекомендувати конкурсній комісії підтримати кандидатуру позивача для обрання Вченою радою медичного факультету № 2 на посаду асистента.

Відповідно до Висновку трудового колективу кафедри педіатрії № 2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького щодо попереднього обговорення кандидатур претендентів на вакантні посади науково-педагогічних працівників про їх професійні та особисті якості від 13 грудня 2018 року трудовий колектив кафедри, враховуючи професійні та особисті якості претендента, не рекомендує конкурсній комісії підтримувати кандидатуру ОСОБА_4 для обрання Вченою радою медичного факультету № 2. Вказане рішення на засідання трудового колективу працівниками кафедри приймалося таємним голосуванням. У голосування взяло участь 18 осіб. Результати голосування «за»-1, «проти»-16, недійсний бюлетень -1.

Незважаючи на негативний висновок трудового колективу кафедри педіатрії № 2, негативну характеристику ОСОБА_1 , яка підписана завідувачем кафедри педіатрії № 2 ОСОБА_2 , відповідно до пункту 3.7 Порядку, протоколом № 22 засідання конкурсної комісії ЛНМУ імені Данила Галицького від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 допущена до участі у конкурсі.

Згідно наказу № 3509-3 від 29 жовтня 2018 року Вчена рада медичного факультету № 2 складалася із 31 особи.

Засідання Вченої ради медичного факультету № 2 по конкурсному відбору відбулося 17 грудня 2018 року, де позивач ОСОБА_1 була присутня особисто. На засіданні Вченої ради були присутні 42 особи. З них затверджених членів Вченої ради 28 осіб із 31, тобто кворум був забезпечений, що підтверджується протоколом № 4 засідання Вченої ради медичного факультету № 2 від 17 грудня 2018 року.

Із повного тексту протоколу № 4 від 17 грудня 2018 року вбачається, що слухали ОСОБА_1 , професори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задавали питання, на які кандидат відповідала. Виступили професор ОСОБА_7 , професор ОСОБА_2 . При таємному голосування за обрання ОСОБА_1 проголосувало 3 особи, проти-25, недійсних бюлетенів немає.

Згідно протоколу № 4 засідання Вченої ради медичного факультету № 2 від 17 грудня 2018 року за результатами таємного голосування і підрахунку голосів Вчена рада прийняла рішення, за яким ОСОБА_1 не обрано на посаду асистента кафедри педіатрії №2. З 28 членів Вченої ради, які були присутні на засіданні та взяли участь у таємному голосуванні, «за» кандидатуру ОСОБА_1 віддано 3 голоси, «проти» - 25 голосів.

Наказом ректора ЛНМУ імені Данила Галицького № 474кз від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звільнено від займаної посади асистента кафедри педіатрії № 2 з 17 грудня 2018 року відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору, не обрання на новий строк за конкурсом).

Обрання за конкурсом проводилося таємним голосуванням, на дві посади асистента кафедри педіатрії № 2 претендувало двоє кандидатів: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Інших кандидатур не було.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України).

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина третя статті 21 КЗпП).

Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працiвником та власником пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фiзичною особою. Працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цiєю угодою, та дотримуватись внутрiшнього трудового розпорядку, а власник пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноважений ним орган чи фiзична особа зобов`язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату й забезпечувати умови працi, передбаченi законодавством про працю, колективним договором i угодою сторiн.

Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством.

Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною).

Строк, на який працівник наймається на роботу, зазначається у наказі про прийняття на роботу, проте у трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.

Згідно частини 11 статті 55 Закону України «Про вищу освіту» під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти.

Таким чином, норми трудового законодавства та спеціальні норми, що регулюють трудові правовідносини у вищих навчальних закладах, передбачають, зокрема, обіймання посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) виключно шляхом проходження працівником конкурсного відбору.

Відповідно до Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад, прийняття на роботу, укладання трудових відносин і звільнення з посад науково-педагогічних, педагогічних та наукових працівників Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, затвердженого Вченою радою Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького 28 грудня 2015 року, протокол № 11-ВР (далі - Порядок), основними посадами науково-педагогічних працівників Університету є: ректор, проректор (діяльність якого безпосередньо пов`язана з освітнім або науковим процесом), декан, його заступники, директор бібліотеки, завідувач кафедри, професор, доцент, старший викладач, викладач, асистент, викладач - стажист, завідувач аспірантури, докторантури (пункту 1.3).

Згідно пункт 2.1 Порядку прийняття на роботу науково-педагогічних працівників університету здійснюється на основі конкурсного відбору.

До переліку вакантних посад науково-педагогічних працівників, які заміщаються в порядку конкурсного відбору, відносяться: декан, завідувач кафедри, професор, доцент, старший викладач, викладач, асистент, директор бібліотеки та директор медичного коледжу Обрання за конкурсом цих категорій науково-педагогічних працівників може проводитись у разі закінчення строку трудового договору (контракту) особи, яка обіймала відповідну посаду, або в разі вакантності посади (пункт 2.5 Порядку).

Вказаний Порядок визначає, що конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника в порядку конкурсного відбору оголошується не пізніше, ніж через 2 місяці після набуття нею статусу вакантної, а в порядку обрання за конкурсом не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником. Термін проведення конкурсу після завершення прийняття заяв претендентів не більше 2 місяців (пункт 2.6 Порядку).

Оголошення про проведення конкурсу, терміни й умови його проведення публікуються у засобах масової інформації та офіційному інтернет-сайті Університету. Також визначено що строк подання документів для участі у конкурсі становить один місяць з дня опублікування оголошення про конкурс.

Впродовж 5 робочих днів після закінчення строку подання заяв та документів ректор університету видає наказ про допуск до участі в конкурсному відборі.

Відповідно до пунктів 3.6, 3.7 Порядку доценти, старші викладачі, викладачі, асистенти обираються за конкурсом таємним голосуванням Вченою радою факультету терміном на 5 років. Кандидатури претендентів на ці посади попередньо обговорюються трудовим колективом кафедри у їх присутності (у разі відсутності претендента кандидатура обговорюється лише за його письмової згоди). Висновки кафедри про професійні та особисті якості претендентів затверджуються таємним голосуванням та передаються на розгляд конкурсної комісії.

Претенденти на посади мають право бути ознайомленими з висновкам за результатами попереднього обговорення та рекомендаціями конкурсної комісії до засідання Вченої ради. Негативний висновок за результатами попереднього обговорення або в рекомендаціях конкурсної комісії не є підставою для відмови претенденту в розгляді його кандидатури Вченою радою.

Рішення Вченої ради університету або факультету при проведенні обрання на посади вважаються дійсним, якщо в голосуванні брало участь 2/3 членів Вченої ради. Обраним вважається претендент, який здобув більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради (пункт 3.8 Порядку).

У пункті 3.9 Порядку визначено, якщо при проведенні конкурсу на відповідну посаду не було подано жодної заяви або жоден із претендентів не набрав більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради, то конкурс також вважається таким, що не відбувся, і оголошується повторно впродовж одного місяця.

Пункт 3.16 Порядку передбачає, якщо у науково-педагогічного працівника закінчується термін дії трудового договору (контракту) і досягнуто домовленості про продовження трудових відносин на новий строк (за погодженням з трудовим колективом кафедри про таку пролонгацію), конкурс не оголошується і з таким працівником укладається трудовий договір (контракт) на строк від 1 до 5 років.

Водночас, положення пункту 3.17 Порядку передбачають, що за два місяці до закінчення трудового договору (контракту) науково-педагогічний працівник зобов`язаний звернутись до ректора університету про продовження або не продовження з ним трудових відносин. Неподання такої заяви у вказаний термін вважатиметься відмовою науково-педагогічного працівника від переукладання трудового договору (контракту) та має наслідком звільнення його у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, що переглядається:

- строк трудового договору ОСОБА_1 завершився 01 грудня 2018 року,

- 02 грудня 2018 року ОСОБА_1 на підставі особистої заяви наказом № 343к від 02 листопада 2018 року була переведена в.о. асистента кафедри педіатрії № 2 до оголошення результатів конкурсу,

- наказом ректора ЛНМУ імені Данила Галицького від 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 допущена до участі у конкурсі на посаду асистента кафедри педіатрії № 2,

- за результатами конкурсу від 17 грудня 2018 року Вчена рада медичного факультету № 2 прийняла рішення, за яким ОСОБА_1 не була обрана на посаду асистента кафедри педіатрії № 2,

- наказом ректора ЛНМУ імені Данила Галицького № 474кз від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звільнено від займаної посади асистента кафедри педіатрії № 2 з 17 грудня 2018 року відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору, не обрання на новий строк за конкурсом).

Ухвалюючи оскаржені рішення, суди першої та апеляційних інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшли правильного висновку, що звільнення позивача на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України є таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а тому обґрунтовано відмовили у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги щодо порушення порядку прийняття рішення за результатами голосування членів Вченої ради є безпідставними та спростовуються протоколом № 4 від 17 грудня 2018 року, з якого вбачається, що на посаду асистента кафедри педіатрії № 2 претендувало двоє кандидатів: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . На підставі таємного голосування була обрана ОСОБА_8 , яка набрала 28 голосів. (т. 1 акр. спр. 80-82). Отже конкурс відбувся.

Доказів на підтвердження упередженості членів Вченої ради позивачем не надано.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки Верховного Суду

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук