Справа № 752/6322/22
Провадження № 2-о/752/259/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.07.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Київська міська рада, ОСОБА_2 ,про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

у червні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог, викладених у заяві, зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Заявник є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 . Станом на момент смерті ОСОБА_1 проживала разом з сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що з 01.09.2018 року ОСОБА_3 став студентом НАУ, у звєязку із чим переїхав до м. Києва та став проживати за адресою: АДРЕСА_1 . З 17.01.2020 року він зареєстрував місце проживання за вказаною адресою. Однак, одночасно з початком навчання у ОСОБА_3 виявлено хворобу - саркому колінного суглобу, у зв?язку із чим заявник приїхала до м. Києва та здійснювала догляд за сином, проживаючи разом з ним, до моменту смерті останнього.

Звернувшись 09.02.2022 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , заявник отримала відмову у зв?язку із пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2022 року заяву залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків (а.с. 55).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі (а.с. 68-69).

Заінтересованою особою ОСОБА_2 подано відзив на заяву. в якому останній підтвердив обставини, викладені у заяві ОСОБА_1 , та просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги та просила суд задовольнити заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є матір? юОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ступінь родинних зв?язків стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 23.003.2005 року Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що стверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с. 20).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги щодо майна померлого ОСОБА_3 .

Звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округо Хрипун О.В., заявник ОСОБА_1 отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв?язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті сина у зв`язку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Таким чином, метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Аналізом наявних у справі письмових доказів встановлено наступне.

19.08.2018 року між Національним авіаційним університетом та ОСОБА_3 в особі матері ОСОБА_1 , укладено договір про навчання № 18-1/ОФ-1257 (а.с. 22-24).

19.12.2018 року ОСОБА_1 набуто у власність квартиру АДРЕСА_2 , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2018 року (а.с. 25-26).

Згідно довідки ТОВ «Брокер СервіцеГроуп» від 14.02.2022 року, ОСОБА_1 працює в компанії «Брокер СервіцеГроуп» з 01.10.2018 року та займає посаду офіс-менеджера (а.с. 29).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією, місце проживання ОСОБА_3 було зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.01.2020 року (а.с. 30).

Матеріалами справи також стверджується, що починаючи з жовтня 2018 року ОСОБА_3 хворів на тяжке захворювання, у зв?язку із яким неодноразово проходив лікування як у межах країни, так і за кордоном, у супроводі матері ОСОБА_1 .

Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявникОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали разом на час відкриття спадщини.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Оскільки спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 8, 10, 77, 79, 80, 81, 209, 212, 258 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1223, 1268 - 1270, 1296 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Київська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: