Справа № 463/9028/19 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1544/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Блонського Михайла Андрійовича на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2022 року в складі судді Мармаша В.Я. в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,-

встановив:

У 2019 році позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, про визнання заповіту недійсним.

Під час розгляду справи у січні 2022 року представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат Шкарупська-Баранова Н.Б. подала клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручити експертам-лікарям, які перебувають поза межами Львівської області.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2022 року клопотання задоволено.

Призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу у справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Чи хворіла будь-яким психічними захворюваннями ОСОБА_6 станом на 05.09.2017 (на момент укладення заповіту)?

- Чи були наявні у ОСОБА_6 будь-які психічні розлади здоров`я станом на 05.09.2017 (на момент укладення заповіту)?

- Чи розуміла значення своїх дій та чи могла керувати ними ОСОБА_6 станом на 05.09.2017 (на момент укладення заповіту)?

Проведення експертизи доручено експертам-лікарям Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради (12440, Житомирська обл., с. Зарічани, шосе Бердичивське, 3), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Надано для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 463/9028/19 та медичні документи.

Роз`яснено учасникам процесу положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалу суду оскаржив представник позивачки ОСОБА_1 , вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема у частині підстав призначення судової експертизи та належної мотивації ухвали суду, спростування аргументів інших учасників справи, а також вибору експертної установи.

Крім цього, суд не зазначив які саме сумніви існують у правильності висновку експерта, які необхідно усунути шляхом проведення експертизи, зокрема суд призначив повторну експертизу без будь якої мотивації, без дослідження нових доказів чи обставин, які б вказували, що експертом не було враховано таких при наданні висновку.

При цьому зазначає, що сторона відповідача, у світлі принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, не скористалася правом при призначенні первинної експертизи ставити свої запитання та заявляти клопотання щодо вибору експертної установи.

Також звертає увагу, що суд призначив проведення експертизи в експертну установу, яка на даний час не існує як юридична особа і де відсутні лікарі судові-експерти, тобто експертиза була призначена до неіснуючої експертної установи, з приводу чого суду було заявлено відвід.

Звертає увагу на те, що експерт був допитаний у судовому засіданні, роз`яснив висновок, а з наданих ним роз`яснень не виникало сумнівів у правильності такого, при цьому доводи відповідачів, які зводяться до незгоди із висновком, не є підставою для проведення повторної експертизи.

Окремо зазначає, що відповідачі не подали відзиву з викладенням їх заперечень щодо підстав позову та не надали жодного доказу, який би підтверджував їхню позицію.

При цьому, висновок експерта базується на досліджених медичних документах, стосовно яких відповідачі не подали зауважень.

Вважає, що відповідачі знали про психічний стан померлої, тому і не намагалися отримати відповідні докази, щоб не підтвердити позицію сторони позивача, це стосується і оригіналу медичної картки ОСОБА_6 , яка знаходиться у відповідачів, а останні не надають таку суду.

Також зазначає, що експерту надавалися всі матеріали справи, тому не можливо стверджувати, що експерт не досліджував покази свідків.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

26.09.2022 на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_4 на апеляційну скаргу, у якому покликаючись на відповідні обставини просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_1 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Слідуючи принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що з 2019 року у провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, про визнання заповіту недійсним.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що з метою усунення сумнівів у правильності проведеної судової експертизи, враховуючи необхідність дотримання засад змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, у справі необхідно призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, з метою з`ясування питань, які мають значення для правильного вирішення справи.

З метою усунення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судових експертів суд вирішив проведення експертизи доручити експертам-лікарям відповідної установи, яка не зазначена у клопотанні сторін, а саме експертам-лікарям Житомирської обласної психіатричної лікарня № 1 Житомирської обласної ради (12440, Житомирська обл., с. Зарічани, шосе Бердичивське, 3).

Суд роз`яснив сторонам положення вимоги ст. 109 ЦПК України, а також на час проведення експертизи провадження у справі зупинив.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України.

При цьому за ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

У пунктах 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, при цьому Верховний Суд України вказав судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, дійсно враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

З матеріалів справи вcтановлено, що на виконання власне принципу змагальності судового процесу, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21.04.2021 було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлені відповідні питання, а проведення такої доручено експертам-лікарям Львівської обласної психіатричної лікарні (т. 1 а.с. 203).

Таким чином, у матеріалах справи наявний висновок судово-психіатричного експерта № 19/к від 17.09.2021, який містить відповіді на кожне із поставлених запитань (т. 1 а.с. 205-212).

Частиною 2 ст. 113 ЦПК України передбачено, що у випадку якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Іншими словами, як додаткова так і повторна експертиза призначається за судом за наявності відповідних підстав, а не на виконання принципу змагальності чи реалізації особам, які беруть участь у справі, своїх процесуальних прав.

Так, відповідно до пункту 1.2.10 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (з відповідними змінами), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Згідно цієї ж Інструкції, у разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

У разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку (п. 3.6 Інструкції).

Схожі за змістом роз`яснення містяться і у п.п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», зокрема, у разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Так, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Таким чином, аналіз наведених норм права та роз`яснень дає підстави для беззаперечного висновку проте, що повторна експертиза призначається лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Зазначені висновки співставні із роз`ясненнями, які надані у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» та у яких ззазначено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав сторін чи інших осіб.

Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні.

Разом з цим, колегія суддів приходить переконання про те, що задовольняючи клопотання про призначення повторної експертизи, суд першої інстанції абсолютно не зазначив у чому полягає необґрунтованість висновку експертизи, який наявний у матеріалах справи та який призначався у межах розгляду такої, у чому такий суперечить іншим матеріалам справи чи що викликає сумніви у його правильності.

Іншими словами, в оскаржуваній ухвалі в принципі відсутні мотиви місцевого суду з приводу дослідження висновку експерта, а зроблено лише покликання на подане клопотання про призначення повторної експертизи та необхідність, шляхом призначення такої усунення сумнівів у правильності уже проведеної судової експертизи, дотримання засад змагальності і диспозитивності цивільного судочинства.

Поряд з цим, з клопотання про призначення повторної судової-психіатричної експертизи не вбачається підстав для обов`язкового її призначення, у контексті наведення переконливих доводів та доказів щодо необґрунтованості первинного висновку чи суперечності його матеріалам справи, виходячи з предмету та підстав спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає доцільності призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки матеріали справи не свідчать про наявність правових підстав для призначення такої та щодо її можливого доказового значення у даному спорі.

Крім цього, при вирішенні вказаного питання необхідно враховувати, що розумність строків розгляду справи згідно зі ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи зазначені вище норми закону, обставини справи та роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів вважає, висновок місцевого суду про те, що предмет спору та позовні вимоги свідчать про необхідність призначення повторної експертизи є необґрунтованим та спростовується наведеним вище.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд призначив проведення експертизи в експертну установу, яка на даний час не існує як юридична особа і де відсутні лікарі судові-експерти, тобто експертиза була призначена до неіснуючої експертної установи, з врахуванням висновку апеляційного суду про відсутність підстав для призначення повторної експертизи, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав для призначення повторної експертизи, заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизиіз направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені колегією суддів факти щодо допущення процесуальних порушень судом першої інстанції свідчать про підставність доводів апеляційної скарги та як наслідок необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Блонського Михайла Андрійовича задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2022 року скасувати.

У задоволенні клопотанняпредставника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 02 листопада 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк