Провадження № 2/359/965/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
«04» травня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Шляхетко Ю.В.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
28.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Зазначає, що з часу набуття права власності, у вказаному житловому будинку були зареєстровані вона та її родина. Проте їй стало відомо, що в її будинку зареєстрована стороння особа ОСОБА_3 , яку вона не знає та згоди на реєстрацію місця проживання якій не надавала.
Ухвалою від 19.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 25-26).
У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити.
Крім того, будучи допитаною в якості свідка в порядку ст. ст. 92, 234 ЦПК України про відомі їй фактичні обставини, позивач повідомила, що відповідача вона не знає, та вважає, що реєстрація місця проживання відповідача за її адресою відбулася помилково.
Відповідач у призначене судове засідання не з`явилася, в силу вимог ст.128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Заяви щодо розгляду справи без її участі, відзиву від відповідача до суду не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.
Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши позивача в якості свідка в порядку ст.ст.92,234 ЦПК України, а також свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок разом з надвірними будівлями, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.03.1993 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.03.1993, рішенням Бориспільської міської ради від 17.12.2015 № 42-2-VII «Про перейменування окремих вулиць, провулків, площ та водного об`єкту м. Бориспіль (а.с. 9-10, 17-20).
Крім того встановлено, що у належному позивачу житловому будинку зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без зазначення дати реєстрації, що підтверджується відомостями про зареєстрованих осіб, наданими Реєстраційною службою виконавчого комітету Бориспільської міської ради (а.с. 8, 24).
Разом із з цим відомості про реєстрацію відповідача у ОСОБА_5 книзі на будинок АДРЕСА_2 відсутні (а.с.11-16)
Як встановлено з показань позивача, дозволу на реєстрацію відповідача в належному їй на праві власності будинку вона не давала, відповідача ОСОБА_3 вона не знає та ніколи не бачила, яким чином було зареєстровано місце проживання відповідача в будинку, їй невідомо.
Свідок ОСОБА_4 показала, що вона не знає відповідача ОСОБА_3 , також підтвердила, що у житловому будинку, який був побудований її батьками, в якому вона зареєстрована та тривалий час проживала, сторонні особи, квартиранти, ніколи не проживали.
Згідно вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, відповідно до вимог ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно підпункту 2 пункту 50 до «Порядку декларування та реєстрації місця проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується.
В цьому зв`язку суд звертає увагу, що відповідно до вимог п.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, яка не проживає та ніколи не проживала в належному позивачу на праві власності будинку, проте в силу своєї реєстрації обмежує позивача у праві вільно розпоряджатися належною їй власністю, обраний позивачем спосіб захисту щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не суперечить закону та встановленим судом фактичним обставинам справи, при цьому сприятиме відновленню прав позивача.
Вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 280-284 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відомості про РНОКПП відсутні, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 13.05.2022.
Суддя І.В.Муранова-Лесів