Дата документу 19.07.2022 Справа № 334/9179/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/9179/21 Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
Провадження № 22-ц/807/1155/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2021 року про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, визнання недійсним договору іпотеки та зняття арешту з житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», треті особи: СП «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, визнання недійсним договору іпотеки та зняття арешту з житлового будинку.

В обґрунтування вимог зазначила, що 30.11.2021 року з сайту ДП «Сетам» розділ «Список лотів» їй стало відомо, що ДП «Сетам» проводить аукціон із реалізації житлового будинку, загальною площею 195,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , Номер лоту: 500318. Початкова ціна: 1200719 грн. Стан аукціону: реєстрація учасників. Дата початку: 10 грудня 2021 року

Право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 175 від 27.01.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М.

Згідно з відомостями, розміщеними в Автоматизованій системі виконавчого провадження, примусова реалізація вказаного житлового будинку здійснюється в межах виконавчого провадження № 65365441, яке знаходиться в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. (боржник ОСОБА_2 , стягувач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк»).

Крім того, із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що житловий будинок також є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки 177 від 27.01.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Туріченко О.М. (іпотекодержатель ВАТ «Державний ощадний банк України», іпотекодавець - ОСОБА_2 ).

З 1991 року вона перебуває в фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , вони проживають разом, ведуть спільне господарство та мають спільний побут, мають двох неповнолітніх дітей. Житловий будинок АДРЕСА_1 є місцем їх постійного проживання.

Вважала, що вказаний будинок є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та її, а частки в праві власності є рівними. Згоди на передачу будинку в іпотеку вона не надавала.

Вона має намір звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, визнання недійсним договору іпотеки та зняття арешту з житлового будинку.

Наявна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки у випадку проведення аукціону з реалізації спірного будинку буде втрачено предмет позову. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника. Підстави вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації арештованого майна спричинить будь-які збитки, відсутні.

На підставі зазначеного просила зупинити продаж (реалізацію) шляхом проведення електронних торгів арештованого майна: житлового будинку, загальною площею 195,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснюється ДП «Сетам», реєстраційний номер лота 500318, власник ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2021 року заяву задоволено.

Зупинено продаж (реалізацію) шляхом проведення електронних торгів арештованого майна: житлового будинку, загальною площею 195,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що проводяться ДП «СЕТАМ», реєстраційний номер лота 500318, власник ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. подала апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про те, що зупинення електронних торгів порушує право стягувача на повне та своєчасне виконання рішення суду, таке зупинення прямо заборонено ч. 11 ст. 150 ЦПК України, та, посилаючись на позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 380/5217/20 та в постанові від 29 листопада 2021 року у справі № 910/11552/20, просила скасувати ухвалу суду.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання, призначене на 19 липня 2022 року, позивача ОСОБА_1 було викликано шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією (а.с. 156).

Поштові конверти з вказаними судовими повістками були повернуті до суду з відміткою установи пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частиною 1 ст. 130 ЦПК України визначено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

За приписами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання, чи перебування особи, повідомленого цією особою.

За приписами частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення повістки є:день проставлення у поштовому відправленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судова повістка, надіслана на адресу проживання ОСОБА_1 повернулась з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою»(а.с.176-177).

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: розглядати справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у зв`язку з можливістю АТ «Державний ощадний банк» відчужити в примусовому порядку нерухоме майно на електронних торгах, які проводяться ДП «СЕТАМ».

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду.

Матеріалами справи підтверджено, що право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 175 від 27 січня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М.

ДП «Сетам» проводиться аукціон із реалізації вказаного житлового будинку, Номер лоту: 500318. Початкова ціна: 1200719 грн. Стан аукціону: реєстрація учасників. Дата початку: 10 грудня 2021 року.

Примусова реалізація вказаного житлового будинку здійснюється в межах виконавчого провадження № 65365441 з виконання виконавчого листа, виданого 17 лютого 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-3894/09 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк» заборгованості в сумі 370 689,54 грн., яке знаходиться в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому (п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 Пленум Верховного Суду України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача ( заявника).

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 5 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру (частина одинадцята статті 150 ЦПК України).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 позов про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту не подано.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів є принцип пропорційності (співмірності, справедливості). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 316/844/21 (провадження N 61-14849св21).

З матеріалів заяви вбачається, що АТ «Державний ощадний банк» реалізує своє право на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2009 року по справі № 2-3894/09, а спірне нерухоме майно підлягає продажу з електронних торгів в межах виконавчого провадження.

Крім того, суд першої інстанції не врахував вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, відповідно до пункту 2 якої недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Отже, обраний заявником спосіб забезпечення позову до його пред`явлення фактично зупиняє виконання судового рішення у справі № 2-3894/09 про стягнення заборгованості, в той же час як відповідно до статті 150 ЦПК України зупинення стягнення, до чого фактично призвело забезпечення позову у вказаний заявником спосіб, допускається виключно у випадку оскарження виконавчого документа.

З огляду на зазначене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2021 року про забезпечення позову до подання позову у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, визнання недійсним договору іпотеки та зняття арешту з житлового будинку залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 липня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: М.С.Гончар

І.В. Кочеткова