Справа №:755/3340/22>
Провадження №: 2/755/3322/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

при секретарі судових засідань - Назаровій І.В.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачів - адвоката Сластнікової Г.О.,

представника відповідача ТОВ «Авіакомпанія Скайап» - адвоката Гусака В.О.,

інші учасники процесу не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична агенція «Парадіз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» про захист прав споживачів, -

встановив:

22 квітня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва через підсистему «Електронний суд» надійшов цивільний позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична агенція «Парадіз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» про захист прав споживачів.

Предметом позовних вимог є стягнення матеріальних збитків у вигляді суми вартості квитків, отриманих позивачами на підставі укладеного договору перевезення пасажирів.

Позивачі, керуючись правом альтернативної підсудності, згідно положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України, визначили підсудність справи Дніпровському районному суду міста Києва, , зокрема - позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання споживачів.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 29.04.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи по суті не розпочинався.

18 липня 2022 року до суду надійшло клопотання представника ТОВ «Авіакомпанія Скайап» - адвоката Гусака В.О. про передачу вказаної справи за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва, оскільки відповідно до ч.4 ст.30 ЦПК України визначена виключна підсудність щодо подачі позовів до перевізників, а саме позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника. Адресою місцезнаходження відповідача 2 - ТОВ «Авіакомпанія Скайап», відповідно до матеріалів позовної заяви та даних ЄДРПОУ, - 41403314, є: м. Київ, Харківське шосе, 201-203, Літера 2А, що територіально відноситься до Дарницького району міста Києва, а тому дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Авіакомпанія Скайап» - адвокат Гусак В.О. у судовому засіданні підтримав своє клопотання з підстав, викладених у письмовій заяві та просив його задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвокат Сластнікова Г.О. заперечили щодо задоволення клопотання, заявленого представником відповідача, вважає його безпідставним, оскільки відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК позивачу в справах про захист прав споживачів надано право на свій розсуд пред`являти позов, в тому числі за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Представник відповідача ТОВ «Туристична агенція парадиз» - адвокат Жукова С.В. у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на 25 липня 2022 року, посилаючись на своє перебування поза межами міста Києва. З урахування проведення судового засідання в режимі відеоконференції неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду, визнана неповажною.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступних висновків.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Так, за загальним правилом, яке встановлено у ч. 2 ст.28 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

У такому випадку, відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК позивачу в справах про захист прав споживачів надано право на свій розсуд пред`являти позов: за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з тим, суди повинні виходити з того, що правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом (Рішення Конституційного Суду України від 27.03.2002 року № 7-рп/2002, від 07.05.2002 року № 8-рп/2002, від 22.06.2004 року № 13-рп/2004).

Цивільно - процесуальне законодавство за деякими категоріями справ на підставі специфіки предмету спору встановлює виключну підсудність, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ.

Так, частиною 16 статті 28ЦПК України передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з ст.28 ЦПК України підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.30 ЦПК України.

Тлумачення частин 5 і 16 статті 28 та ч. 4 ст 30 ЦПК України свідчить, що правила підсудності справ за вибором позивача не поширюються на позови, які підлягають пред`явленню за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п.5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку пред`явлення кількох позовних вимог, пов`язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Правила виключної підсудності виключають можливість застосування при пред`явленні позову норм інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності пов`язаних між собою вимог. У разі конкуренції правил підсудності, повинні застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно пункту 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», судам роз`яснено, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти. Такі позови пред`являються за місцезнаходженням перевізника (частина 4 статті 30 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів спір між позивачем та відповідачем виник на підставі публічного договору перевезення пасажирів.

Як вбачається з позовної заяви та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідач ТОВ «Авіакомпанія Скайап» () зареєстроване за адресою: Харківське шосе, 201-203, Літера 2А, м. Київ, 02121. Вказана адреса відноситься до територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва (адреса: вул. О.Кошиця, 5-А, м. Київ, 02068).

Судом при вирішенні клопотання представника відповідача ТОВ «Скайап» - адвоката Гусака В.О. враховуються також і положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені судом («Дюлоранс проти Франції» (Dulaurans c. France), no 34553/97, п. 33, від 21 березня 2000 року; «Донадзе проти Грузії» (Donadze c. Geogie), no 74644/01, пп. 32 et 35, від 07 березня 2006 року). Відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються і межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» (Ruiz Torija et Hiro Balanic. Espagne) від 09 грудня 1994 року). Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції. З сукупного аналізу наведених положень законодавства можливо зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною 1 ст. 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

З метою недопущення права позивача щодо розгляду справи законним судом, а оскільки як було встановлено в ході судового розгляду, вибір підсудності поширюється лише на позови, для яких встановлено загальну територіальну юрисдикцію (підсудність), а тому правило частини п`ятої статті 28 ЦПК України не змінює правила виключної підсудності, встановленої статтею 30 ЦПК України, частина четверта якої передбачає, що позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника, тому виникає необхідність передачі справи на розгляд до суду за місцезнаходженням перевізника відповідача ТОВ «Авіакомпанія Скайап», а саме на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.

Стаття 32 ЦПК України, передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона підсудна.

Згідно п.1ч.1 ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст.ст.31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника відповідача ТОВ «Авіакомпанія Скайап» - адвоката Гусака В.О. про передачу справи за підсудністю - задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична агенція «Парадіз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» про захист прав споживачів - передати на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На ухвалу може бути подано скаргу до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя