Справа №705/1652/17
2/705/159/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Годік Л.С.

при секретарі Остропольській О.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про компенсацію за ушкодження здоров`я,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про компенсацію за ушкодження здоров`я. Позовну заяву позивач обґрунтовує тим,що група осіб з іудейської організації паломників хасидів, які мали громадянство України і іноземці порушили 05.04.2017 року недоторканість його житла пошкодили вхідні двері, проникли до помешкання і стали проводити його огляд з метою заволодіти і негайно заселитися. Вели себе нахабно, гамірно, чинили утиски, почували себе господарями і так продовжувалося декілька годин. Присутні патрульні були як глуха стіна і за ображеного хасидами інваліда ніхто не вступився. Психотравмуюча ситуація викликала раптовий рецидив стабілізованого очного і артеріального тиску, що привів до різкого погіршення гостроти зору і збільшення рівня інвалідності постійного користування тростиною сліпого. Дії хасидів додатково виснажили його, а глибокі душевні рани, що ьотримав, принесли порожнечу і знищили морально, що потребує компенсації згідно ст. 1195 ЦК України у розмірі 80000 грн. Просить суд зобов`язати Міжнародний благодійний фонд імені Рабі Нахмана виплатити йому компенсацію моральної шкоди 80000 грн. та стягнути з відповідача судовий збір.

27.09.2018 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив суд стягнути з Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана на його користь на відшкодування моральної шкоди 200000 грн.

В судовому засіданні позивач відмовився надавати будь які пояснення на обгрунтування поданого позову.

В судовому засіданні представник відповідача просила суд закрити провадження по справі посилаючись на обставини зазначені у поданій заяві про закриття провадження 29.01.2020 року. В поданій заяві зазначається про те, що будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог позивача, а також факту існування предмету спору у справі відсутні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві,з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями, бездіяльністю вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В той же час, зі змісту позовної заяви, а також заяв про зміну позовних вимог, а також з письмових доказів,які містяться в матеріалах справи неможливо встановити факт наявності моральної шкоди,яку було б спричинено позивачу, особу заподіювача такої шкоди, правовий статус такої особи та підстави правової відповідальності за дії такої особи з боку відповідача,а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Слід зауважити, що Міжнародний благодійний фонд імені Рабі Нахмана з Бреславу є благодійною організацією, метою створення якої є благодійна діяльність на засадах законності, утвердження гуманізму і милосердя, добровільності, спільності інтересів і рівності суб`єктів благодійної діяльності. У будь-якому випадку враховуючи законодавчий принцип відокремленості зобов`язань юридичної особи від зобов`язань її засновників та учасників, спричинення будь-якої шкоди з боку відповідача як юридичної особи могло б мати місце лише внаслідок спричинення шкоди особою, яка має право вчинення юридично значимих дій від імені юридичної особи. Враховуючи викладене, у даній справі відсутній предмет спору з огляду на відсутність на момент звернення до суду з позовом порушеного права позивача, оскільки жодним доказом не підтверджено спричинення позивачу моральної шкоди винними діями відповідача. При чому відсутні як докази факту спричинення та розміру моральної шкоди, так і докази наявності причинно-наслідкового зв`язку між такою шкодою та винними діями відповідача.

Беручи до уваги позицію сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд зобов`язати Міжнародний благодійний фонд імені Рабі Нахмана виплатити йому компенсацію моральної шкоди на суму 200000 грн.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31.03.2005 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановленню у даній категорії спорів підлягають обставини наявності факту порушення прав та законних інтересів позивача, наявність дій, спрямованих на порушення таких прав відповідачем, а також взаємозв`язок між протиправною поведінкою порушника та настанням наслідків у вигляді спричинення шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода,якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Із змісту позовної заяви неможливо встановити факт наявності моральної шкоди, яку було б спричинено позивачу, особу заподіювача такої шкоди, правовий статус такої особи та підстави правової відповідальності за дії такої особи з боку відповідача, а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо заподіяння йому моральної шкоди незаконними діями чи бездіяльністю відповідача. Позивачем не зазначено які права, свободи чи інтереси порушені відповідачем та підлягають судовому захисту.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що в задоволенні позову слід відмовити, а тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 19, 76-83, 258-268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про компенсацію за ушкодження здоров`я.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 30-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Леся Сергіївна Годік