Справа № 686/3411/22
Провадження № 2/686/2877/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Кучерук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської селищної ради про визнання права власності у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідний брат ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входила зокрема право на земельну ділянку (пай), розміром 2,35, умовних кадастрових га, що посвідчено відповідним сертифікатом серії ХМ №044712 та домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 він прийняв у встановленому законом порядку та приватним нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай). Разом з цим оформити свої спадкові права на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 він не може оскільки ОСОБА_2 за своє життя право власності на спірне майно не оформив. Вказаний будинок був побудований у 1968 році та згідно особовому рахунку обліковувався за померлим. Також, після побудови будинку був присвоєний обліковий номер , була видана домова книга, що підтверджує факт прийняття будинку до експлуатації. Отже наявність записів у погосоподарській книзі станом згідно діючого на той час законодавства підтверджують право власності осіб на цей будинок. За таких обставин просить суд визнати за ним в порядку спадкування, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду письмову заяву, в якій по суті позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Просив справу розглянути за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане 30.03.2006 року Андрійковецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Після смерті ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини

16 квітня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І. на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №59-2021.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв його двоюрідний брат ОСОБА_1 , який проживав разом із спадкодавцем на час його смерті. Факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на день смерті останнього підтверджений наявною у спадковій справі довідкою Розсошанської сільської ради Хмельницького району №27 від 14.04.2021 року, яким підтверджений факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на день смерті останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

29.09.2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Греденніковою О.І. спадкоємцю ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ№ 044712, виданого Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області від 18.03.1997 року.

Також, згідно оглянутої в судовому засіданні спадкової справи встановлено, що 19.01.2022 рок ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса про видачу йому в порядку спадкування після померлого ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 .

Листом від №50/02-14 від 19.01.2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з посилання на відсутність правовстановлюючого документа на вищевказане майно і те, що право власності на цей житловий будинок не зареєстровано.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Так, відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно оглянутої погосподарської книги №2 на будинковолодіння АДРЕСА_1 , встановлено, що вказане будинковолодіння складається з житлового будинку, прибудови та хліву. Також зазначено, що рік побудови будинку - 1968 рік, а головою домоволодіння зазначено ОСОБА_2 .

Згідно довідки №2 від 13.01.2022 року, яка видана старостою с. Андлрійківці та Вищі Вовківці ОСОБА_3 встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 станом на 2006 рік належав ОСОБА_2 . Також за вказаним домоволодінням рахується земельна ділянка: площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,08 га для обслуговування господарських будівель та споруд.

Згідно представленого технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 встановлено, що воно складається із житлового будинку (літ. А-1) загальною площею 49,3 кв.м, прибудови (літ.а) та хліву (літ. Б). Час побудови вказаних приміщень 1968 рік.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Також суд зазначає, що згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, було передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При цьому суд звертає свою увагу на те, що погосподаські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

За таких обставин, враховуючи те, що спірне домоволодіння було побудоване ОСОБА_2 у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, із додержанням відповідних вимог до вказаного періоду, право власності на нього входить до складу спадщини незалежно від наявності державної реєстрації цього об`єкта. При цьому не має значення, що у подальшому законами та іншими нормативно-правовими актами, чинними на час відкриття спадщини і пізніше, була запроваджена обов`язковість державної реєстрації будинків та прав на них.

З урахуванням вищевказаних норм права, вчасного звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, доведеністю набуття права власності на вказане майно ОСОБА_2 відповідно до норм, які діяли станом на час його будівництва, відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав, не заперечення щодо задоволення позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, є всі підстави для захисту невизнаних прав позивача та задоволення позову про визнання за ним права власності на будинок у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1296, 1297, 1268, 1299 ЦК України, та ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Розсошанська селищна рада, Хмельницький район, с. Розсоша, вул. Центральна, 4.

Повний текст судового рішення складено 08.08.2022 року.

Суддя: