справа № 179/908/22
провадження № 2-др/179/15/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2022 року смт.Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
секретаря судового засідання Ахтієвої Р.С.
представника відповідача Салтисюка Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання розподілу судових витрат у цивільній справі №179/908/22за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -
У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, відповідно до вимог якого просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 3000 грн. на 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку, а також зменшити розмір додаткових витрат на утримання сина з 1000 грн. до 500 грн.
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину - відмовлено у повному обсязі.

Одночасно судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановлено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат.

21.11.2022 року представником відповідача була надана заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої представник відповідача подав докази понесених відповідачем витрат на правничу допомогу та просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь відповідача понесені судові витрати у розмірі 7000 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що з метою захисту власних прав та інтересів під час розгляду справи відповідачка користувалася професійною правничою допомогою адвоката який представляв інтереси клієнта на підставі відплатного договору про правову допомогу від 09.10.2022 року. За дорученням відповідача адвокатом було виконано роботи (надано послуги), які полягали у ознайомленні з матеріалами цивільної справи, аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, аналіз позовних вимог та доказів, наданих позивачем у справі, збір доказів для підтвердження правової позиції відповідача, підготовка відзиву у справі, а також безпосередня участь адвоката в судових засіданнях, з наданням пояснень щодо суті заперечень позовних вимог. При поданні відзиву відповідачем було дотримано вимоги ст.134 ЦПК України та надано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, з посиланням, що дані витрати стосуються саме витрат на правову допомогу. Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу відповідає остаточній сумі витрат, які понесені відповідачем під час розгляду цивільної справи, так як був визначений у фіксованому розмірі. Станом на момент подачі даного клопотання відповідач повністю сплатила на користь адвоката гонорар, визначений договором про правову допомогу, в розмірі 7000 грн., що підтверджено відповідною довідкою, наданою на адресу відповідача в якості підтвердження проведеного розрахунку.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що докази на підтвердження понесених відповідачкою витрат на правову допомогу подано з пропуском встановленого строку, а також на те, що заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу необґрунтовані, значно завищені і не відповідають складності справи та його матеріальному становищу.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в даній справі рішенням суду у задоволенні позовних вимог було відмовлено, судові витрати за позовом покладаються на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву представником відповідача - адвокатом Салтисюком Ю.В. було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в ході розгляду справи, зазначено вид судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких складає 7000 грн.

Також представником відповідача до закінчення судових дебатів відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України було зроблено заяву про надання доказів сплати розміру витрат, які відповідач сплатив у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Враховуючи, що рішення суду було ухвалено 14.11.2022 року, останнім днем подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу є 21.11.2022 року, оскільки 19.11.2022 та 20.11.2022 року є вихідними днями.

Отже, представником відповідача не пропущений встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України строк подання доказів на підтвердження понесених витрат, тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

На підтвердження понесення відповідачкою витрат на правову допомогу представником відповідача - адвокатом Салтисюком Ю.В. разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надані наступні документи:

-копія договору про надання правової допомоги від 09.10.2022 року;

-копія додаткової угоди від 10.10.2022 року до договору про надання правової допомоги від 09.10.2022 року;

-акт про прийняття-передачу наданих послуг від 18.11.2022 року;

-опис наданих послуг, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги від 09.10.2022 року;

-довідка від 18.11.2022 року про отримання адвокатом від клієнта ОСОБА_3 готівкових грошових коштів у розмірі 7000 грн. в якості оплати гонорару адвоката за представництво інтересів в цивільній справі №179/908/22,

-довідка про взяття адвоката Салтисюка Ю.В. на облік як платника податків.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Статтею 137 ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі №727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі №823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2022 року між адвокатом Салтисюком Ю.В. та ОСОБА_3. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого сторони погодили, що розмір гонорару адвоката буде визначено за результатами надання послуг та відображено в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного договору (п.4.2 договору).

10.10.2022 року між адвокатом Салтисюком Ю.В. та ОСОБА_3. укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 09.10.2022 року, відповідно до якої сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в межах цивільної справи №179/908/22, становить фіксовану суму 7000 грн.та не залежить від обсягу послуг, наданих адвокатом.

Як вбачається з наданого представником відповідача опису наданих послуг, пов`язаних з наданням правничої допомоги в межах цивільної справи №179/908/22, загальна вартість послуг, визначених у фіксованому розмірі складає 7000 грн

18 листопада 2022 року складено акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.09.2020 року між адвокатом Салтисюком Ю.В. та ОСОБА_3., відповідно до якого клієнтом надані адвокатом послуги прийняті в повному обсязі, без зауважень. Загальна вартість послуг, сплачених клієнтом на користь адвоката становить 7000 грн., які клієнтом станом на момент підписання даного акта сплачено в повному обсязі.

Відповідно до довідки від 18.11.2022 року №18/11-1цс, наданої адвокатомСалтисюком Ю.В., адвокат отримав від клієнта ОСОБА_3 готівкові грошові кошти в розмірі 7000 грн. в якості оплати гонорару адвоката за представництво інтересів в цивільній справі №179/908/22.

Отже представником відповідача доведено, що відповідачка ОСОБА_3 понесла витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Разом з цим, як зазначалося вище, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Так, з наданого представником відповідача опису наданих послуг, пов`язаних з наданням правничої допомоги в межах цивільної справи №179/908/22 вбачається, що вказані послуги надавалися відповідачу адвокатом та полягають у тому, що адвокат здійснив: вивчення обставин справи, збір доказів та виготовлення копій документів, підготовку відзиву на позовну заяву, участь у двох судових засіданнях.

Враховуючи, що предмет спору у цій справі не є складним, не потребує складних правових досліджень, вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, обсяг і складність складених процесуальних документів (відзив на позовну заяву) не є значним,суд вважає, що понесені відповідачем витрати в сумі 7000 грн. є неспівмірними зі складністю справи.

Тому, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення позивача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх не співмірності, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Салтисюка Юрія Валерійовича про стягнення витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Ю. Кравченко