ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/965/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.08.2019 року між ПАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписаннязаяви № 001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 49 956 грн. 46 коп. та зобов`язався в порядку та у строки, визначені договором повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 654 грн. 76 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2021 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25.11.2021 р. від ОСОБА_1 до суду надійшла зустрічна позовна заява до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів. В обґрунтування позову посилалась на те, що умови кредитного договору в частині плати за обслуговування кредиту є незаконним, суперечать вимогам закону та порушують її права, просила визнати недійсним кредитний договір в цій частині та зобов`язати відповідача здійснити зарахування сплачену нею комісію у рахунок погашення тіла кредиту за кредитним договором № 001 від 29.08.2019 року.

Ухвалою суду від 01.02.2022 р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 15.03.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання, призначене на 16.08.2022 р., представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання, призначене на 16.08.2022 р., не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволенні первісних позовних вимог, зустрічний позов підтримала та просила задовольнити.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.08.2019 року між ПАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписанняЗаяви № 001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 49 956 грн. 46 коп., строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 %.

У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), розміщений на сайті ПАТ «ПУМБ» pumb.uа, в повному обсязі з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписання заяви підтримує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Відповідно до п.4 Паспорту споживчого кредиту, щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 2,99 %.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Позивач посилається на те, що позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ «Перший Український міжнародний банк», станом на 22.06.2021 року заборгованість Відповідача за кредитом складає 53 654 грн. 76 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 30 420 грн. 24 коп., заборгованість за відсотками - 2 грн. 47 коп., заборгованість за комісією - 23 232 грн. 05 коп.,

Дослідивши матеріали справи, перевіривши даний розрахунок заборгованості, суд дійшов до наступного висновку.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Перший Український міжнародний банк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштівта сплати процентів.

Разом з тим слід звернути увагу на наступне.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до положень абзацу 2 частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Крім того, за змістом ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит щодо встановлення плати за обслуговування кредиту, що є підставою для визнання таких положень недійсними.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду/Касаційного цивільного суду від 27.12.2018 р. у справі №695/3474/17.

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За таких обставин кредитний договір в частині встановлення комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) слід визнати недійсним.

Отже підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією відсутні.

Разом з тим, згідно положень статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Позивачем за період з 30.09.2019 р. до 22.06.2022 р. ОСОБА_1 , сплатила за кредитним договором № 001 від 29.08.2019 р. суму комісії в розмірі 9 340 грн. 15 коп.

Таким чином, як наслідок визнання недійсним умов кредитного договору в частині встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, належить зарахувати сплачену ОСОБА_1 суму комісії у розмірі 9 340 грн. 15 коп. в рахунок заборгованості за кредитом (30 420 грн. 24 коп.), що на думку суду буде повністю відповідати нормам чинного законодавства.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитом, з вирахуванням сплаченої комісії, що складає 20 080 грн. 09 коп. (30 420 грн. 24 коп. - 9 340 грн. 15 коп. = 20 080 грн. 09 коп.) та заборгованості за відсотками в розмірі 2 грн. 47 коп.

Щодо зустрічних позовних вимог суд дійшов висновку про їх обґрунтованість та доведеність, у зв`язку із чим зустрічний позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 265, 268 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4) заборгованості за кредитом у розмірі 20 080 грн. 09 коп., та заборгованості за відсотками в розмірі 2 грн. 47 коп., та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів - задовольнити.

Визнати недійсною з моменту укладення договору умову кредитного договору № 001 від 29.08.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», щодо сплати комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості).

Інформація про учасників справи:

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА