20.07.2022 Справа № 363/5393/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , про повернення суми попередньої оплати та стягнення пені за несвоєчасно поставлену продукцію,

встановив:

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача суму попередньої оплати за договором постачання №2019/30-01 від 30 січня 2019 року в розмірі 69 500 грн., пеню в розмірі 69 500 грн., а також судовий збір в розмірі 1 390 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що 30 січня 2019 року між нею та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 укладено договір постачання №2019/30-01, згідно якого останній зобов`язався в строк до 01 квітня 2019 року поставити та здійснити установлення продукції, а вона зобов`язалася прийняти продукцію й послуги та оплатити їх на умовах і в терміни, обговорені сторонами в договорі. На виконання підпункту «а» пункту 2.4 розділу 2 договору позивачка шляхом безготівкового переказу з власної банківської карти здійснила попередню оплату за договором шляхом перерахування коштів в загальній «сумі 69 500 грн. на банківську картку Головач ОСОБА_5 . Однак відповідач умови договору не виконав, поставку продукції не здійснив. В цьому зв`язку порушує питання про, стягнення з відповідача суму попередньої оплати за договором в розмірі 69 500 грн. та пені за кожендень прострочення за невчасно поставлену продукцію. Однак, враховуючи надмірно великі штрафні санкції передбачені договором (1 601 810 грн.) порівняно із сумою договору, вважає достатнім стягнення з відповідача пені у розмірі сплаченої суми попередньої оплати, тобто 69 500 грн., нарахованої на підставі п. 4.2. договору.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем до свого позову на підтвердження виконання нею положень пункту 2.4 вказаного договору в частині здійснення нею передоплати в розмірі 60% від вартості зазначеної в п. 1.4 договору, що складає 69 840 грн., протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту укладання договору -будь-яких належних доказів не надано, коли копії квитанцій «Райффайзен банк Аваль» про переказ на карту Visa/Mastercard від 04.02.2019 року, 06.02.2019 року та від 08.02.2019 року не містять повний номер карти отримувача. Будь-якого належного підтвердження того, що за цими квитанціями отримувачем здійснених платежів за.-договором постачання №2019/30-01 від 30 січня 2019 року є відповідач ні самі вказані вище квитанції, ні будь-які інші документи, додані позивачем до свого позову, не містять.

Представник позивачки подав суду відповідь на відзиві, в якому зазначив, що укладений між сторонами договір не містив номеру рахунку банківської картки постачальника на який необхідно перерахувати кошти з метою виконання умов договору, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_6 (представнику ФОП ОСОБА_4 ) надати реквізити банківської карти на яку повинні бути перераховані кошти, на що останній надав рахунокбанківської картки Головачова Г.А. № НОМЕР_1 . В подальшому 04.02.2019 року, 06.02.2019 року та 08.02.2019 року ОСОБА_2 перерахувала передоплату за договором постачання у сумі 69 500 грн. через систему Portmone.com на вказаний рахунок банківської картки Головачова Г.А. № НОМЕР_1 . Крім того зазначив, що 10.09.2020 року представником ОСОБА_2 з метою ідентифікації власника банківської картки № НОМЕР_1 здійснено пробне перерахування коштів з особового рахунку (картки) представника ОСОБА_2 на картку № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_7 в додатку «Приват 24» у сумі 20 гривень. Згідно процедури перерахування грошових коштів в додатку «Приват 24» з особового рахунку (картки) представника ОСОБА_2 на картку № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_7 зарахування коштів у сумі 20 гривень відбулось на рахунок ФОП ОСОБА_8 НОМЕР_2 , що підтверджується копією квитанції від 10.09.2020 року №0.0..1. Тобто наданий ОСОБА_9 (представником ФОП ОСОБА_8 ) номер банківської картки № НОМЕР_1 дійсно належить відповідачу.

Представник позивачки в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув, що вирішенню спору не перешкоджає.

Разом з тим, оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, коли ФОП ОСОБА_4 подав суду відзив на позовну заяву та наявні в нього докази, суд вважає необхідним розглянути дану справу на підставі наявних доказів в загальному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2019 року між ФОП ОСОБА_4 (постачальник) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір постачання №2019/30-01, згідно п. 1.1, п. 1.2 якого постачальник зобов`язався поставити та здійснити установлення продукції, а саме обклад віконний (короб) 40-50*25 232 пог.м. та наличник 140*20 235 пог.м., за адресою, вказаною покупцем а покупець зобов`язується прийняти продукцію й послуги та оплатити їх на умовах і в терміни, обговорені сторонами в даному договорі.

Відповідно до п. 1.4 договору у загальну вартість договору включені: вартістьпродукції та наданих послуг. Загальна вартість договору складає 116 400 грн., в тому числі ПДВ 20%, - 19 400.

Адреса постачання продукції: АДРЕСА_1 (п. 1.5 договору).

Як передбачено п.п. 1.6-1.7 договору термін постачання продукції до 01 квітня 2019 року. Датою постачання продукції вважається дата підписання покупцем або його_ уповноваженим представником видаткової накладної у момент прийому-передачі продукції.

Згідно п.п. 2.3-2.5 договору розрахунок за продукцію за даним договором здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів в безготівковій формі оплати на розрахунковий рахунок постачальника.

Покупець виконує розрахунок за продукцію, що постачається, і супутні послуги поетапно:

1)передоплата в розмірі 60% від вартості, зазначеної в п. 1.4 договору, що складає (69 840 грн.) - протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту укладання даного договору.

2)доплата в розмірі 40% від вартості, зазначеної в п. 1.4 договору, що складає (46 560 грн.) після доставки продукції за адресою, вказаною в п. 1.5 договору, на протязі 2-х робочих днів з моменту підписання видаткової накладної.

Сторони зобов`язані зберігати документи, що підтверджують факт проведення розрахунків.

Як передбачено п.п. 4.2-4.3 договору в разі порушення терміну постачання продукції, вказаного п. 1.7. цього договору, постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 1% від вартості несвоєчасно поставленої продукції, за кожен день прострочення.

В разі порушення терміну постачання продукції, вказаного п. 1.7. цього договору, більш ніж на 14 днів, постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 7% від вартості несвоєчасно поставленої продукції, за кожен день прострочення.

Пунктом 7.6 договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань один перед одним.

На виконання підпункту «а» пункту 2.4 розділу 2 договору позивачка 04.02.2019 року, 06.02.2019 року та 08.02.2019 року перерахувала через систему Portmone.com на банківську картку відповідача Головачова Г.А. №164075 передоплату за договором постачання у загальному розмірі 69 500 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій, що містяться в матеріалах справи (а.с. 10-12).

04 вересня 2019 року представник позивачки направив на адресу відповідача вимогу про забезпечення виконання договірних зобов`язань №45/7-1, якою вимагав невідкладно забезпечити постачальником повне виконання договірних зобов`язань (виконання поставки продукції та надання послуг з доставки та встановлення продукції) згідно договору постачання № 2019/30-01 від 30 січня 2019 року.

Як вбачається з реєстру пошуку поштових відправлень офіційного сайту Укрпошти від 22 жовтня 2019 року, вказану вимогу відповідачем отримано особисто 07 вересня 2019 року.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Зі справи встановлено, що позивачка свої зобов`язання за договором постачання №2019/30-01 від 30 січня 2019 року виконала та перерахувала на користь відповідача передоплату за договором в розмірі 69 500 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, факт отримання відповідачем від ОСОБА_2 грошових коштів передоплати за договором постачання в розмірі 69 500 грн. підтверджується також листами ТОВ «Портмоне», АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7- 210602/11556 від 04 червня 2021 року та випискою з карткового рахунку відповідача ОСОБА_4 , згідно яких вбачається, що грошові кошти 04.02.2019 року, 06.02.2019 року та 08.02.2019 року в сумі 24 000 грн., в сумі 22 500 грн. р. та в сумі 23 000 грн. відповідно зараховані на рахунок НОМЕР_1 через сервіс РОРТМОМЕ. Карга з номером 164075 відкрита 24.07.2015 року на ім`я ОСОБА_4 згідно таких документів, як анкета про приєднання до УШ, свідоцтва про державну реєстрацію, заяви про відкриття рахунку.

Оскільки відповідач отримав від позивачки грошові кошти в якості передоплати за договором постачання №2019/30-01 від 30 січня 2019 року в розмірі 69 500 грн., однак свої зобов`язання з поставки та встановлення продукції обумовленої договором в строки передбачені п. 1.6 договору не виконав, з відповідача слід стягнути суму передану йому позивачкою в рахунок передоплати в розмірі 69 500 грн.

Крім того, у зв`язку порушення терміну постачання продукції, вказаного п. 1.7договору, з відповідача на користь позивачки на підставі п.п. 4.2 та 4.3 договору слід стягнути пеню за кожен день прострочення виконання зобов`язання, розмір якої за період з 02 квітня 2019 року по 23 грудня 2019 року становить 1 601 810 грн., та який зменшений позивачкою до розміру заборгованості з договором поставки, що відповідає ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено вимогами абзацом третім ч. 2 та ч. 3 ст. 551 ЦК України сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання підлягає задоволенню в межах заявлених нею вимог на суму 69 500 грн.

Таким чином судом виявлене порушене право позивачки, яке підлягає захистові, а Позов про це - задоволенню.

Крім того позивачкою представлене документальне підтвердження понесених нею судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259,265,268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму попередньої оплати за договором постачання №2019/30-01 від 30 січня 2019 року в розмірі 69 500 грн., пеню в розмірі 69 500 грн., а також судовий збір в розмірі 1 390 грн., а всього 140 390 (сто сорок тисяч триста дев`яносто) грн.

Повне судове рішення складено 25 липня 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя