Справа №: 398/1791/22
провадження №: 2/398/1353/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" липня 2022 р. місто Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - Демченко І.М.

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

за участі у судовому засіданні:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач являється споживачем послуг позивача за адресою: АДРЕСА_1 та в період з серпня 2019 року по березень 2022 року нею було спожито природний газ на загальну суму 29 537,38грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем.

Заява обґрунтована тим, що відповідачем, в період з серпня 2019 року по березень 2022 року було спожито природний газ на загальну суму 29 537,38 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Зазначає, що компанія зверталась в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, однак ухвалою суду від 13.05.2021 року постачальнику було відмовлено в видачі судового наказу, а тому компанія вимушена звернутись в суд з даним позовом.

Вказує, що компанія, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» і є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та ст. cт. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до норм Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача).

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказує, що відповідач акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. На підтвердження факту акцептування відповідачем договору шляхом фактичного споживання природного газу, відповідач повернув постачальнику заяву-приєднання, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. Крім того, на підтвердження факту акцептування відповідачем договору шляхом фактичного споживання природного газу, оператором ГРМ на запит позивача надано лист з інформацією щодо дати фіксації останнього контрольного показника лічильника газу №03-7/1171 від 31.03.2022 року, об`єкту якого належить ЕІС-код 56XM20G40384646K. В порядку досудового врегулювання спору позивачем в адресу відповідача було направлено вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 5 242,14грн., яка залишилась незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено.

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 01.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

22 липня 2022 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач пред`явив свої позовні вимоги до неї саме тому, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але позивач не надав доказів, що саме вона фактично проживає за даною адресою та користується послугами газопостачання, які надає позивач. Вона проживає з жовтня 2019 року в АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Приютівської селищної ради №1096 від 11.07.2022 року. Про цей факт позивачу було відомо ще в 2021 році, коли позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з неї 5 266,91грн. Суд своєю ухвалою від 13.05.2021 року відмовив позивачу у видачі судового наказу та в даній ухвалі було зазначено адресу її фактичного місця проживання, але до неї позивач не звертався й не надсилав будь-яких попереджень про заборгованість за спожитий газ. За адресою по АДРЕСА_1 проживає з листопада 2019 року ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Протопопівського старостинського округу №4 Приютівської селищної ради №612 від 19.07.2022 року. саме вона і є споживачем природного газу за даною адресою. Саме ОСОБА_2 отримала ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.05.2021 року про відмову у видачі судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ в сумі 5 266,91грн. та отримала попередження про заборгованість, але не повідомляла її про ці факти. Той факт, що споживачем природного газу є ОСОБА_2 підтверджується документами наданими ВАТ «Кіровоградгаз» про отримання повідомлення від 07.12.2022 року, попередження про припинення газопостачання механічним методом від 07.12.2021 року, акт-повідомлення від 07.12.221 року, акт обстеження контрольного огляду вузла обліку газу та його складових, де в указаних документах стоїть підпис ОСОБА_2 .. У даному випадку вона є неналежним боржником, так як не проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

26 липня 2022 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області залучено у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

У судове засідання представник позивача не зявилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації та користується комунальними послугами, однак не сплачує за них, оскільки не має коштів. Підтвердила, що за адресою її місця проживання приносили повідомлення про заборгованість, але вона їх не передавала відповідачу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Згідно ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.08.2021 вбачається, що 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний).

Ухвалою суду від 13.05.2021 року (справа №398/4935/20) ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При матеріалах справи наявна заява - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) адресована оператору ГРМ: ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» споживачем ОСОБА_1 , НОМЕР_1 по особовому рахунку споживача НОМЕР_2 , адреса об`єкту: АДРЕСА_1 від 14.12.2018 року та в якій мається особистий підпис споживача, що підтверджується копією вказаної заяви приєднання.

Із довідки про фінансовий стан споживача від 31.07.2020 року виданої по рахунку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) вбачається, що відповідачем за період з серпня 2019 року по березень 2022 року спожито обсяг природнього газу 23236 м.куб. Окрім того, у довідці, крім зазначеного обсягу спожитого газу, зазначено тарифи з серпня 2019 року по березень 2022 року, що підтверджується копією вказаної довідки.

Відповідно до копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 31.07.2020 року № 119/101-2569/ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повідомлялась філією ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у м. Кропивницькому про існуючу заборгованість за спожитий природний газ.

Відповідно ст.ст. 202, 208, 638 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України.

Частиною 1 ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ч.1 ст.901 ЦК України.

Відповідно ст.ст.7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Крім того, вказаним Законом України у п.11 ст. 7 визначено обов`язок споживача, з яким укладено договір, інформувати виконавця послуги про зміну власника житлового приміщення, про число осіб, які постійно там проживають.

Пунктами 1.1-1.3 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» №2500 від 30.09.2015 визначено, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ і частково сплативши вартість спожитого газу.

Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін, а саме: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що вона не є споживачем послуг, оскільки відповідач на момент виникнення боргу була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , будинок являється її власністю. Те, що відповідач фактично проживає за іншою адресою, а за адресою її реєстрації проживає третя особа ОСОБА_2 , не звільняє відповідача від відповідальності відносно утримання та сплати послуг за свою власність, що передбачено також положеннями ст 322 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи із положень правил диспозитивності і змагальності у цивільно-процесуальному законодавстві, суд зазначає, що позивач довів обставини , на які він послається в обгрунтування своїх вимог, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердженні своїх заперечень.

Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідач, як споживач, не виконала передбачені законом договірні зобов`язання, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за спожитий природний газ, не повідомила виконавця послуги про зміну власника житлового приміщення, про число осіб, які постійно там проживають та не вчиняла тривалий час будь-яких дій щодо переоформлення особового рахунку на іншу особу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 ІV від 24.06.2004 року, ст. ст. 526,527, 629, 714, 901 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , р/р НОМЕР_3 а АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 29 537 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот тридцять сім) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , р/р НОМЕР_4 а АБ «Укргазбанк» м. Києва, МФО 320478 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одної) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 29 липня 2022 року.

Головуючий : І.М.Демченко