ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6310/21Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/575/22 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

учасників справи -представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пньова П.О.

представників Тернопільського обласного Центру медико-соціальної експертизи в особі Психоневрологічної спеціалізованої міжрайонної медико-соціальної експертизи - Благуляк О.В. та Чачковської С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/6310/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Пньов Петро Олександрович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області, Тернопільський обласний Центр медико-соціальної експертизи в особі Психоневрологічної спеціалізованої міжрайонної медико-соціальної експертизи, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, постановленого суддею Сливкою Л.М., повний текст рішення складено 16 травня 2022 року,-

ВСТАНОВИв:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області, Тернопільський обласний Центр медико-соціальної експертизи в особі Психоневрологічної спеціалізованої міжрайонної медико-соціальної експертизи, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві .

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 22 жовтня 2020 року був прийнятий, як тимчасовий працівник, на роботу в будівельну компанію «Sisdo Bouw - en timmerwerken (Королівство Нідерланди) на посаду різноробочого, виконував роботи з демонтажу стін та підлоги, теплоізоляцію стелі, бетонування підлоги, вивіз будівельного сміття в контейнери тощо. 14 жовтня 2020 року, державними органами Королівства Нідерланди йому було надано дозвіл на працю. 26 листопада 2020 року, працюючи на реконструкції будівлі у Нідерландах, виконував роботи з демонтажу теплоізоляції на стелі. Внаслідок падіння він отримав черепно-мозкову травму, перелом кісток черепу, забій головного мозку важкого ступеню, субдуральні гематоми, множинні геморагічні крововиливи обох півкуль головного мозку з наявністю стійкого цефалгічного синдрому, амнестичної афазії, помірно вираженого парезу лівої руки, помірно вираженої змішаної атаксії з порушенням функції ходи, хронічної лівобічної післятравматичної сенсоневральної глухоти. Після нещасного випадку іншим працівником було викликано швидку допомогу і він був доставлений у непритомному стані у відділення невідкладної допомоги в лікарню Елізабет. Після проходження курсу лікування, з 26 листопада 2020 року по 07 грудня 2020 року він був виписаний з лікарні та 10 грудня 2020 року прибув додому, по місцю свого постійного проживання в м. Тернопіль. 11 лютого 2021 року він був повторно госпіталізований до Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, де перебував до 22 лютого 2021 року. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №211713 від 02 березня 2021 року йому встановлено другу групу інвалідності. Вказує, що причиною інвалідності зазначено загальне захворювання, що не відповідає дійсності та позбавляє його права в майбутньому зарахувати до стажу роботи час перебування інвалідності, у зв`язку із нещасним випадком. Повноцінне розслідування факту нещасного випадку на виробництві, що стався з ним, відповідними державними органами Королівства Нідерланди проведене не було, передбачений законодавством України акт розслідування цього нещасного випадку не складався. Було надано лише лист №2020111/04 від 11 січня 2021 року інспекції з охорони праці Міністерства соціальної політики та зайнятості Нідерландів про те, що нещасний випав стався саме на виробництві під час виконання трудових обов`язків.

На підставі вищевказаного, просить встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався 26 листопада 2020 року з ним у приміщенні будівлі, що розташована за адресою: Sisdo Bouw - en timmerwerken (Adres:Julianastaat 74, 5121 LS Rijen provancie Noord Brabant Nederland KVK nummer 74069276, Vestigingsnr НОМЕР_1 ), визнати причиною інвалідності ОСОБА_1 травму, що була отримана ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні будівлі за адресою в м.Бреда, Королівство Нідерланди у зв`язку із нещасним випадком на виробництві (трудовим каліцтвом).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області, Тернопільський обласний Центр медико-соціальної експертизи в особі Психоневрологічної спеціалізованої міжрайонної медико-соціальної експертизи, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 травня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у позові з підстав відсутності акта за формою Н-1 про факт нещасного випадку на виробництві, оскільки чинне законодавство України не передбачає необхідності складання зазначеного акта для встановлення інвалідності, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві за кордоном.

Зазначає, що національним законодавством не унормовано випадків, що у разі тимчасового легального перебування громадян України за кордоном на території держав, з якими не укладено міждержавні договори про соціальне забезпечення, за заявою особи, потерпілої від нещасного випадку на виробництві, МСЕК може заочно прийняти рішення про встановлення інвалідності.

Посилається на те, що він звернувся до суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, оскільки складання акта за формою Н-1 за межами України, на території Королівства Нідерланди не передбачено ні законодавством цієї країни, ні законодавством України. Оскільки будівельна компанія «Sisdo Bouw en timmerwerken» не уповноважена на проведення розслідування нещасного випадку та складання акта за формою Н-1 (на відміну від того як це вимагає законодавство України щодо роботодавців, які здійснюють свою діяльність в межах України, тому вона не залучалась у даній справі у якості відповідача, оскільки між ОСОБА_1 та нідерландським роботодавцем не виникло трудового спору саме з даного приводу.

Також посилається на те, що листом Інспекції Міністерства Соціальної політики та Зайнятості Нідерландів встановлено факт отримання шкоди здоров`ю позивача саме на робочомому місці під час виконання робіт, які складалися з ізоляції простору між балками та прибиранням залишків ізоляційного матеріалу внаслідок падіння з висоти, тому суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про невстановлення уповноваженими особами цього факту нещасного випадку на робочому місці.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Тернопільській області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що посилання апелянта на нерівність умов для громадян України, що перебували в державах із укладеними угодами про соціальне забезпечення та громадян, що перебували в державах із укладеними угодами про соціальне забезпечення та громадян, що перебували у країнах, де не укладені такі угоди, порушує принципи ст.24 Конституції не відповідає дійсності. У спірному випадку, відсутня будь-яка дискримінація позивача за будь-якими ознаками, оскільки сам скаржник приймав своє рішення про найм на роботу у країну, з якою в України немає відповідної угоди про соціальне забезпечення. Держава Україна гарантує виконання міждержавних угод у їх межах. Якщо статтями цієї угоди не передбачено інше, на особу, яка підпадає під дію цієї угоди, поширюється законодавство тієї Договірної Сторони, на території якої вона здійснює трудову діяльність.

Зазначає, що для підтвердження факту інвалідності, що пов`язана із нещасним випадком на виробництві необхідно один з двох документів: або акт форми Н-1 або рішення суду, яке ґрунтується на доказах, що свідчать про факт причинно-наслідкового зв`язку травми із виробництвом, що у спірному випадку відсутні.

Окрім того, посилається на те, що Управління Держпраці у Тернопільській області не є належним відповідачем, оскільки жодним чином не порушувало права апелянта.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пньов П.О. підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на викладені у ній доводи.

Представники Тернопільського обласного Центру медико-соціальної експертизи в особі Психоневрологічної спеціалізованої міжрайонної медико-соціальної експертизи - Благуляк О.В. та Чачковська С.М. заперечили апеляційну скаргу. Рішення суду першої інстанції вважають законним та обгрунтованим.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, колегія вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, згідно з приписами ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з листом, виданого лікарнею «Елізабет», складеного 26 листопада 2020 року, перекладеного із нідерландської на українську, ОСОБА_1 поступив у відділення невідкладної допомоги 26 листопада 2020 року. Ймовірність падіння з драбини висотою 1,5-2 метра. Пацієнта було виявлено в калюжі крові, була зроблена оцінка по ШКГ з показниками ЕЗМ4V4, стан тривоги, при тому відсутня реакція зіниць на світло та їх розширення. В результаті було поставлено діагноз: Гостра субдуральна гематома справа (а.с.13-14).

Із листа, виданого лікарнею «Елізабет», складеного 26 листопада 2020 року, перекладеного із нідерландської на українську мову, складеного 02 грудня 2020 року, пацієнт М. Демчишин був госпіталізований у відділення інтенсивної терапії з 26 листопада 2020 року до 28 листопада 2020 року, у зв`язку із нейротравмою після падіння з висоти 2 метрів. 28 листопада 2020 року переведений у відділення неврології для подальшого одужання. Висновок: нейротравма після падіння з драбини висотою 1,5-2 метра в тому числі: травматичний субарахноїдальний крововилив (САК) справа, субдуральна гематома (ГСДГ) справа, тимчасові травми з обох сторін. Дифузний набряк та масовий вплив, в зв`язку з субдуральною гематомою (ГСДГ) та місцями травм голови. Численні переломи обличчя зліва: тім`яна кістка, скронева кістка і клівус. Перелом бокової орбітальної стінки зліва, орбітального дна зліва і інфраорбітального каналу. Перелом медіальної стінки і передньої стінки верхньощелепної пазухи зліва, а також сигмоподібної пазухи зліва і завуальованого середнього вуха. Травма в задньому сегменті ока справа з анатомічним походженням. Синусова брадикардія, вегетативна дерегуляція, стосовно пункту 1.

Відповідно до листа, виданого лікарнею «Елізабет», складеного 07 грудня 2020 року, перекладеного із нідерландської на українську мову, ОСОБА_1 був госпіталізований в відділення неврології інтенсивної терапії з 26 листопада 2020 року до 28 листопада 2020 року та з 28 листопада 2020 року до 07 грудня 2020 року. При виписці з лікарні пацієнт прийшов у стан свідомості, був адекватний. Симптоми порушення зору відсутні, стан пацієнта приходить в норму.

Як убачається із відповіді Інспекції Міністерства Соціальної політики та зайнятості Нідерландів, у четвер 26 листопада 2020 року інспекторами з питань охорони праці Інспекції Міністерства Соціальної політики та Зайнятості Нідерландів було розпочато розслідування щодо нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 26 листопада 2020 року на робочому місці: реконструкція будівлі Klokkenberg 31 4836 AZ Breda. Про нещасний випадок на робочому місці був повідомлений Інспекції з охорони праці 26 листопада 2020 року третьою особою від імені роботодавця. Під час розслідування було встановлено, що на момент нещасного випадку ОСОБА_1 працював в компанії «Sisdo Bouw en timmerwerken» як тимчасовий працівник по контракту і під їх наглядом виконував роботи, які складалися з ізоляції простору між балками та прибиранням залишків ізоляційного матеріалу. У певний момент ОСОБА_3 впав, яким чином відбулося падіння інспекторами з охорони праці Інспекції не вдалося встановити. Внаслідок нещасного випадку ОСОБА_1 потрапив до лікарні. Інспектори з охорони праці не змогли встановити причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Закону про охорону та безпеку праці та нещасним випадком, який згідно статті 9 частини першої цього закону, повинен бути повідомленим інспекції, та про який йде мова у статті 1 частині третій пункті 1 цього ж закону. Тому, було вирішено, що з приводу цього нещасного випадку буде оформлено лише цей лист (а.с.5).

Після виписки із лікарні, ОСОБА_1 повернувся в Україну для продовження лікування.

Із Виписки з історії хвороби №1740 пацієнта ОСОБА_1 , виданої комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня», вбачається, що ОСОБА_4 поступив на лікування 11 лютого 2021 року, дата виписки 22 лютого 2021 року, діагноз: Відновний період ЧМТ (26 листопада 2021 року, перелому кісток черепа, забою головного мозку важкого ступеня, субдуральної гематоми справа, множинні геморагічні крововиливи обох півкуль головного мозку). Згідно анамнезу захворювання: вважає себе хворим з 26 листопада 2020 року, коли отримав ЧМТ, перебуваючи на той час в ОСОБА_5 отримав під час падіння з висоти 1,5-2 метри. Хворий швидкою допомогою був доставлений у відділення невідкладної допомоги в лікарню Елізабет.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №211713, ОСОБА_1 01 березня 2021 року вперше встановлено інвалідність другої групи загального захворювання.

Відповідно до п. 12 Висновку: робота в спеціально створених умовах.

22 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Держпраці у Тернопільській області із письмовим повідомленням про нещасний випадок на виробництві, у якому зазначив, що у листопаді 2020 року між ним ( ОСОБА_1 ) та компанією «Sisdo Bouw en timmerwerken» (Королівство Нідерланди) було укладено тимчасовий трудовий контракт. 26 листопада 2020 року на роботі місці: реконструкція будівлі Klokkenberg 31 4836 AZ Breda, з ним стався нещасний випадок на виробництві, а саме падіння з риштування, внаслідок якого він отримав численні травми та забої. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 АВВ №211713 від 02 березня 2021 року йому встановлено другу групу інвалідності, при цьому, причиною інвалідності зазначено загальне захворювання. З цих підстав просив провести розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26 листопада 2020 року та підтвердити факт отримання ним каліцтва (тілесних ушкоджень) на виробництві.

Згідно відповіді від 30 березня 2021 року за №01-05/01/1554 Управління Держпраці у Тернопільській області повідомило позивача про те, що випадок заподіяння позивачу шкоди здоров`ю в Королівстві Нідерланди не підпадає під дію Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, оскільки розроблений, відповідно до Закону України «Про охорону праці», яким встановлено єдиний порядок організації охорони праці в Україні. Таким чином, Управління Держпраці у Тернопільській області не вправі провести спеціальне розслідування нещасного випадку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не зазначив стороною спору роботодавця - компанію «Sisdo Bouw en timmerwerken», яка знаходиться у Королівстві Нідерланди.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при застосуванні п.3 ст.273 ЦПК, яким передбачено встановлення каліцтва на виробницті або у зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України "Про охорону праці" ( 2694-12 ) (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов`язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів.

Стаття 153 Кодексу законів про працю України визначає, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 цього Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому КМУ, відповідно до Закону України « Про охорону праці».

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджених постановою КМУ №337 від 17.04.2019 року.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків на виробництві затверджено постановою КМУ від 17 квітня 2019 р. №337 із наступними змінами і доповненнями встановлює, що «цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до вимог даного Закону України «страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах...»

Відповідно до п.12. Порядку на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія).

Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.

Відповідно до п. 30 Порядку розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) комісією підприємства (установи, організації) проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії.

Відповідно до п. 41 Порядку за рішенням комісії (спеціальної комісії) у разі необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків та експертизи для встановлення обставин і причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та розроблення плану заходів щодо запобігання виникненню подібних нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) наказом роботодавця або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), може утворюватися експертна комісія за погодженням з органами, організаціями, установами тощо, представники яких залучаються до її роботи.

За результатами роботи експертна комісія зобов`язана скласти висновок, в якому повинна надати обґрунтовані та об`єктивні відповіді на поставлені комісією (спеціальною комісією) питання.

Зазначений висновок використовується комісією (спеціальною комісією) під час складання акта за формою Н-1 і є невід`ємною частиною матеріалів розслідування.

Вирішення питання про встановлення зв`язку нещасного випадку з виробництвом та складання акта за формою Н-1 належить до виключної компетенції спеціальної комісії.

Законодавством визначено порядок встановлення факту нещасного випадку на виробництві, так само як і порядок оформлення актів про нещасний випадок та їх оскарження.

Відповідно до п. 54 Порядку контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють органи Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції.

Зазначені органи у разі виявлення порушень вимог цього Порядку та/або у зв`язку з надходженням від потерпілого (члена його сім`ї чи уповноваженої ними особи) обґрунтованого звернення разом з підтвердженими документами щодо незгоди з висновками комісії стосовно обставин та причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) вживають відповідно до компетенції заходів для проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1.

Відповідно до п. 29 Порядку факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку.

Якщо такий факт встановлено у судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації). У разі ліквідації підприємства (установи, організації) без правонаступника розслідування всіх нещасних випадків та / або гострих професійних захворювань (отруєнь), факт яких встановлено у судовому порядку, проводить спеціальна комісія, склад якої визначений пунктом 15 цього Порядку. Ведення обліку таких нещасних випадків та / або гострих професійних захворювань (отруєнь) і вжиття заходів до запобігання аналогічним нещасним випадкам та / або гострим професійним захворюванням (отруєнням) здійснюється підприємством (установою, організацією), де сталися нещасний випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступником у разі реорганізації такого підприємства (установи, організації) чи робочим органом Фонду, якщо підприємство (установа, організація) ліквідовано без правонаступника.

Як вбачається з матеріалів справи, спору щодо травмування ОСОБА_1 в Королівстві Нідерланди із роботодавцем немає, уповноваженими органами Королівства Нідерланди не встановлено настання нещасного випадку, пов`язаного із виробництвом із ОСОБА_1 та оформлено лише лист.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому.

Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові.

Позивачем не доведено і судом не установлено порушення прав позивача ОСОБА_1 зазначеним ним у даному спорі відповідачем - Управлінням Держпраці у Тернопільській області, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у позові.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про невстановлення уповноваженими особами факту нещасного випадку на робочому місці у Королівстві Нідерланди не заслуговують на увагу, оскільки з долученого до матеріалів справи листа Інспекції Міністерства Соціальної політики та зайнятості Нідерландів вбачається, що під час розслідування щодо нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 26 листопада 2020 року на робочому місці: реконструкція будівлі Klokkenberg 31 4836 AZ Breda, інспектори з охорони праці не змогли встановити причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Закону про охорону та безпеку праці та нещасним випадком із позивачем ( а.с.5).

Для підтвердження факту інвалідності, що пов`язана із нещасним випадком на виробництві необхідно один з двох документів: або акт форми Н-1 або рішення суду, яке ґрунтується на доказах, що свідчать про факт причинно-наслідкового зв`язку травми із виробництвом, чого судом не встановлено і з листа Інспекції Міністерства Соціальної політики та зайнятості Нідерландів вбачається, що під час розслідування щодо нещасного випадку не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно послався на відсутність акта за формою Н-1, оскільки це не передбачено на території Королівства Нідерланди ні законодавством цієї країни, ні законодавством України, та будівельна компанія «Sisdo Bouw en timmerwerken» не уповноважена на проведення розслідування нещасного випадку та складання акта за формою Н-1 колегія суддів вважає необґрунтованими .

Інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві встановлюється на підставі результатів огляду потерпілого членами комісії та акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою, визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 200-р., № 35, ст. 2337), або на підставі рішення суду про встановлення факту отримання травми на виробництві. Позивач твердить про прогалини в законодавстві щодо захисту прав людини та основних свобод у зв`язку з чим, на його думку, органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Таке твердження суперечить вимогам закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків на виробництві затверджено постановою КМУ від 17 квітня 2019 р. №337 із наступними змінами і доповненнями встановлює, що цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до вимог даного Закону України страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами ОСОБА_6 , у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Для підтвердження факту інвалідності, що пов`язана із нещасним випадком на виробництві необхідно мати один з двох документів: або акт форми Н-1 або рішення суду, яке ґрунтується на доказах, що беззаперечно свідчать про факт причинно-наслідкового зв`язку травми із виробництвом, що у спірному випадку відсутні. Окрім того, спір з цього приводу вирішується в порядку встановленому для розгляду трудових спорів, в яких належним відповідачем є роботодавець.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у позові.

Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів, виходячи вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 липня 2022 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.