ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/53/21 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/367/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Ребро Оксана Петрівна, ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Ребро Оксана Петрівна, ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, стягнення збитків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.08.2017р. між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала квартиру за 331 500 гривень. Згодом з`ясувалось, що ОСОБА_2 набула права власності на зазначену квартиру у протиправний спосіб, а саме, на підставі підробленої довідки ЖБК № 10 від 01.06.2000р., в той час як фактично спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, та згодом звернулась із позовом до ОСББ "Дніпроспецсталь-10" та ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння. Вказуючи, що договір купівлі-продажу від 22.08.2017р. був укладений внаслідок обману з боку ОСОБА_2 , позивач просила на підставі ст. 230 ч. 1 ЦК України визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 663 000 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, вказується на те, що обман з боку ОСОБА_2 встановлено вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2021р., яка визнала свою провину та була засуджена за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 190 ч. 3 ст. 358 ч. 4 КК України.

У відзиві на скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Патяк А.С. вказував, що з вироку не вбачається, що ним встановлено шахрайські дії з боку ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , яка не визнана потерпілою у кримінальному провадженні. Вважає, що позивачем при зверненні з цим позовом було обрано неправильний спосіб захисту.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, кожен з яких підтримав свою позицію, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 39).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2019 року (а.с. 44) встановлено факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу від 12.12.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 48) вбачається, що ОСОБА_3 19.10.2017 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , але у зв`язку з тим, що нотаріусу не було надано документів на підтвердження права власності спадкодавця на квартиру, а в Державному реєстрі прав на нерухоме майно містяться відомості про зареєстроване за ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі висновком ЗМБТІ від 02.09.1999 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 (а.с. 51).

За договором купівлі-продажу від 22.08.2017 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за 331500 гривень (а.с. 11).

Як зазначено у договорі купівлі-продажу, квартира на момент продажу належала ОСОБА_2 на підставі довідки № 114, виданої ЖБК № 10 "Дніпроспецсталь" 01.06.2000 року.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2021 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнана винною та засуджена за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 3, ст. 358 ч. 4 КК України.

З вироку суду вбачається, що приблизно у серпні 2017 року у ОСОБА_2 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою реалізації якого ОСОБА_2 приблизно у серпні 2017 року при невстановлених слідством обставинах придбала завідомо підроблений документ, а саме довідку № 114 про право власності на житло, видану Житлово-будівельним кооперативом № 10 "Дніпроспецсталь" 01.06.2000 року, для пред`явлення до Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації, яка була начебто надана на запит приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В.

Однак, згідно з інформацією, наданою Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, копія довідки № 114 про право власності на житло, видана Житлово-будівельним кооперативом № 10 "Дніпроспецсталь", була дійсно надана на запит приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В., проте вона була датована 01.06.1992 року і право власності на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_4 відповідно до цієї довідки, виданої Житлово-будівельним кооперативом № 10 "Дніпроспецсталь".

Таким чином, ОСОБА_2 придбала завідомо підроблений документ, що містить зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка посвідчує факт набуття нею права власності на вищезазначене житло, що, в свою чергу, спричинило наслідки правового характеру, та який може бути використаний як документ - доказ у правозастосовчій діяльності, що складається та видається повноважними (компетентними) особами юридичних осіб.

У подальшому, з метою реалізації та доведення до кінця свого вищезазначеного умислу, спрямованого на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, 21.08.2017 року, об 11 годині 33 хвилини, прибула до приміщення Комунального підприємства "Центр надання послуг" Балабинської селищної ради Запорізької області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Серікова, буд. 30, де надала завідомо підроблену довідку № 114 про право власності на житло, видану Житлово-будівельним кооперативом № 10 "Дніпроспецсталь" 01.06.2000 року, тобто використала завідомо підроблений документ.

У такий спосіб ОСОБА_2 на підставі завідомо підробленого документа зареєструвала за собою право власності на майно, а саме, на житлову квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 414 129,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є шкодою у великих розмірах.

Після цього, 22.08.2017р. ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що не має законного права власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись у приміщенні приватної нотаріальної контори Запорізького міського нотаріального округу, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , уклала договір купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 за грошові кошти у розмірі 331 500 гривень, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ребро О.П. 22.08.2017р. за реєстровим № 2570, після чого внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У результаті протиправних дій ОСОБА_2 спадкоємець за законом після смерті власника квартири ОСОБА_4 - ОСОБА_3 була позбавлена права прийняти спадщину після померлої сестри та понесла матеріальний збиток у розмірі 414 129,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є шкодою у великих розмірах.

Також суд встановив, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з 10.07.2020р. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ЖБК № 10 "Дніпроспецсталь" про визнання недійсною довідки кооперативу про членство особи в кооперативі, внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі № 114, виданої 01.06.2000р. ЖБК № 10 на ім`я ОСОБА_2 ; визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 .

На момент звернення ОСОБА_1 до суду із позовом та розгляду справи за її позовом судом рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 не ухвалено.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовувала приписами статті 230 ЦК України, вказуючи, що договір купівлі-продажу від 22.08.2017р. був укладений внаслідок обману, тому просила визнати його за цими підставами недійсним та відповідно до ч. 2 цієї статті стягнути з ОСОБА_2 збитки у сумі 663 000 грн., що становить подвійну вартість квартири.

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, надавши їм правову оцінку, відмовив в позові з тих підстав, що ОСОБА_2 не набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а тому не мала права її відчужувати, тож не можна визнавати укладений між сторонами договір таким, що вчинений під впливом обману. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків, суд виходив із того, що на час ухвалення цього рішення ОСОБА_1 залишається власником квартири, не позбавлена права користування даною квартирою, так як інша справа за позовом ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння судом не вирішена, а тому ОСОБА_1 не понесла будь-яких втрат і збитків.

Колегія суддів вважає дані висновки суду першої інстанції правильними з огляду на наступне.

Вказану позицію суду підтримувала ОСОБА_2 та її адвокат, вказуючи, що відносно ОСОБА_1 обману вироком суду не встановлено, так як вона не визнана потерпілою.

Так, позивач обґрунтовувала свої вимоги саме статтею 230 ЦК України, якою передбачено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Стаття 229 ч. 1 ЦК України вказує, що істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину.

Отже, обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Дійсно, з вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2021р. вбачається, що потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 статті 190, ч. 4 статті 358 КК України, визнано саме ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем померлої власниці квартири ОСОБА_4 , та була позбавлена права прийняти спадщину після померлої сестри та понесла матеріальний збиток у розмірі 414 129 грн.

ОСОБА_1 потерпілою у цьому кримінальному провадженні не визнавалась, такого свого процесуального статусу в межах нього не відстоювала.

Отже, шахрайські дії у вигляді обману цим вироком відносно ОСОБА_1 не встановлені. А тому посилання як самої позивачки у позові, такі і її представника адвоката Уткіна О.Є. в апеляційній скарзі як на доказ для доведення цих обставин на вирок суду є необґрунтованими.

Підстави позову позивачем не змінювались, а апеляційний суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог відповідно до приписів статті 367 ЦПК України.

Правильними є й висівки суду про те, що станом як на момент звернення до суду з цим позовом, так і на момент вирішення цієї справи, майно не було витребувано у позивача, яка залишалась його власником та користувачем, а тому не понесла ще ніяких збитків

Рішення у іншій цивільній справі № 336/3554/20 за позовом ОСОБА_3 про витребування спірної квартири було прийнято 10 грудня 2021р. та набрало законної сили 20.01.2022р., тобто через півроку після прийняття оскаржуваного у цій справі рішення. Та саме з цього часу для ОСОБА_1 виникли негативні наслідки у вигляді збитків, які остання може відшкодовувати, позиваючись до продавця відповідно до приписів статті 661 ЦК України.

Зважаючи на всі вище перелічені обставини, колегія визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, тому відповідно до приписів статті 375 ЦПК України залишає її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 серпня 2022 року

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.

Дата документу 10.08.2022 Справа № 336/53/21