ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

28 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 687/1136/21

Провадження № 22-з/4820/194/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу зазаявою представника позивача ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про розрівняння договорів оренди землі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ТОВ «Агрохолдинг 2012» про розрівняння договорів оренди землі.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року позов задоволено частково: розірвано Договір оренди землі №б/н, укладений 18.02.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Оболонь Агро» щодо земельної ділянки 0,988 га, кадастровий номер :05:001:0151, право оренди на підставі якого зареєстровано 22.12.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 8192043; розірвано Договір оренди землі №280, укладений 18.02.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Оболонь Агро» щодо земельної ділянки 0,988 га, кадастровий номер :05:001:0146, право оренди на підставі якого зареєстровано 07.06.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 5942163; стягнуто з ТОВ «Агрохолдинг 2012» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1816,00 грн.; стягнуто з ТОВ «Агрохолдинг 2012» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 липня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ТОВ «Агрохолдинг 2012» залишено без задоволення, рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року залишено без змін.

18 липня 2022 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Рудик В.М. звернувся до апеляційного суду із заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн., посилаючись на те, що саме ці витрати понесені позивачем у суді апеляційної інстанції та надав відповідні докази щодо розміру таких витрат.

Зазначені судові витрати підтверджено доданими до заяви доказами, а саме: актом №2 про надання послуг за договором від 14.07.2022 року, рахунком-фактурою №2 від 14.07.2022 року на суму 7500 грн.

28 липня 2022 року представником відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» подано клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 12 листопада 2021 року №11-21/фо, укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Рудик та партнери» (а.с. 94), адвокат Рудик В.М. надавав ОСОБА_2 професійну правничу допомогу у справі. За умовами цього договору сторони визначили гонорар адвоката у розмірі 2500 грн. за одну годину роботи (пункт 4.1). Клієнт сплачує виконавцеві гонорар на підставі рахунку-фактури за результатами надання виконавцем професійної правничої допомоги клієнту протягом 30 днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за договором (пункт 4.2).

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_2 до заяви про ухвалення додаткового рішення надано: акт №2 про надання послуг за договором від 14.07.2022 року, рахунок-фактуру №2 від 14.07.2022 року на суму 7500 грн..

Згідно Акта №2 про надання правової допомоги за договором вбачається що АО «ЮК «Рудик та партнери» надано ОСОБА_2 юридичні послуги у цивільній справі №687/1136/21, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу 2 год. 5000 грн., участь у судовому засіданні 1 год. 2500 грн.

14 липня 2022 року Адвокатське об`єднання «Рудик та партнери» склало рахунок-фактуру №1 на оплату ОСОБА_2 7500 грн. за надані юридичні послуги.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що вказано у ч. 6 ст. 137 ЦПК України.

Представником відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» подано клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, у якому просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з тих підстав що вказані витрати не є співмірними з обсягом отриманих юридичних послуг і тривалістю їх надання керуючим партнером АО «ЮК «Рудик та партнери» адвокатом Рудиком В.М. Правова допомога надавалась адвокатом одночасно в декількох однотипних справа , юридичні консультації, правовий аналіз обставин справи і норм чинного законодавства стосувалися тотожного предмета спору; процесуальні документи містять аналогічні обґрунтування, складені за допомогою комп`ютерної техніки та є незначними за обсягом. Зазначив також, що перегляд справи у суді апеляційної інстанції стосувався перегляду рішення суду першої інстанції як по суті позовних вимог, так і відносно правничої допомоги, за поданими апеляційними скаргами позивачем та відповідачем, як насідок рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх не співмірність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 (справа N907/357/16).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заяваN19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокатом Рудиком В.М. подано до апеляційного суду в інтересах ОСОБА_2 тільки відзив на апеляційну скаргу.

За актом прийому-передачі наданих послуг від 14 липня 2022 року адвокатом на написання та подання такого відзиву затрачено дві години.

Однак колегія суддів вважає, що час витрачений на складання та подання відзиву на апеляційну скаргу є значно завищеним. Як вбачається із матеріалів справи доводи позовної заяви та доводи відзиву на апеляційну скаргу відповідача є дуже схожими, а тому значно зменшує витрати часу на написання відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційний суд з урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, вважає обґрунтованими вимоги щодо відшкодування за рахунок відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» понесених позивачем у даній справі судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн. (2500 грн. ставка гонорару за 1 год.?1 год. 15 хв.).

Керуючись ст.ст. 141, 270, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №687/1136/21 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк