Справа № 201/6748/22
Провадження № 2-о/201/205/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Помельнікової Я.М.

за участю представника заявника адвоката Чередник І.О.

за участю представника заінтересованої особи Гриченко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГА ЛІНК») про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 20.09.2022р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою окремого провадження (заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГА ЛІНК») про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме спростування недостовірної інформації (а.с. № 3-11).

В обґрунтування вимог заявник посилався на те, що звернутись до суду з вимогами про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, зокрема, у відношенні заявника поширена інформація має негативний вплив на його честь та ділову репутацію для партнерів. Заявник по тексу заяви до суду зазначав про те, що статті були поширені на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інформація була доведена до відома широкому колу користувачів мережі Інтернет. Вищевказані відомості не мають ознак оціночних суджень, викладені стверджувально. В реєстраційних даних доменного імені https://antikor.com.ua/ на сторінках цього сайту не виявлено розміщених свідчень про власника сайту. Також на сайті не виявлено свідчень про автора статті за зазначеними посиланнями, а тому автор невідомий, встановити фактично власника вказаного веб-сайту є неможливим, встановити особу автора статті є також неможливим у зв`язку з тим, що стаття була розміщена невідомою особою, яку неможливо ідентифікувати. На думку заявника та як зазначено в поданих до суду матеріалах, єдиним встановленим законом способом відновити його порушені права є застосування процедури встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування, оскільки ОСОБА_1 є учасником ТОВ «МЕГА ЛІНК» та його ділова репутація має прямий вплив на можливість здійснення ефективної господарської діяльності підприємством, вплив на рівень розвитку бізнесу, роботу із клієнтами та комерційні результати щодо укладання контрактів.

В судовому засідання 24.10.2022р. представник заявника - адвокат Чередник І.О. (діє на підставі ордеру від 24.10.2022р. а.с. №55) вимоги поданої до суду заяви підтримала, а також наголосила на тому, що інформація, яка була розміщена на веб-сайті https://www.stopcor.org, та доведена до відома широкому колу користувачів мережі Інтернет, стосовно ОСОБА_1 та ТОВ «МЕГА ЛІНК», що користується знаком для товарів та послуг «Фрегат» та часткою в якому володіє ОСОБА_1 є такою, що не відповідає дійсності.

Також представник заявника в судовому засіданні звертала увагу суду на те, що пов`язаність ОСОБА_1 з ТОВ «Інтелект Дніпро Телеком» через компанію «Фрегат» є відвертою неправдою та не підтверджена жодним офіційним документом або оприлюдненою інформацією з офіційних джерел, також відсутні будь-які докази причетності заявника або членів його родини до корупційних правопорушень. Втім, із суті статей прямо вбачається ствердження цього, як доказаного факту, що вкрай негативно відображається на діловому іміджі та репутації заявника. Адвокат в наданих поясненнях акцентувала увагу на тому, що інформація у статтях доведена до відома широкому колу користувачів мережі Інтернет, а наведені в них відомості не мають ознак оціночних суджень, викладені стверджувально та беззаперечно.

Представник заінтересованої особи ТОВ «МЕГА ЛІНК» - Гриченко К.Ю. (діє за довіреністю від 03.05.2022р. а.с. №52-53) в ході судового розгляду справи 24.10.2022р. зазначила, що вимоги заяви, яка подана до суду ОСОБА_1 в порядку окремого провадження, вона вважає обґрунтованими. Також 24.10.2022р. нею були долучені до матеріалів справи копії листів щодо підтвердження фактів відмови контрагентів від співпраці через питання репутаційних ризиків.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухав представників заявника та заінтересованої особи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши докази та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

В пункті 5 вищезазначеної постанови зазначено, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

Пункт 15 постанови визначає, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

В пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України (в редакції Закону України від 18.03.2004р. № 1618-IV) обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

А в пункті 19 цієї постанови зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Звернутись до суду з вимогами про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Положеннями абз. 5 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, роз`яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить, відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У цьому контексті потрібно враховувати позицію Європейського суду з прав людини щодо різниці між цими поняттями. У пункті 75 рішення у справі «Фельдек проти Словаччини» від 12.07.2001р. Європейський суд з прав людини також зазначав, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести. Оскільки інформація, розповсюджена в мережі інтернет, містить відомості про обставини, які піддаються доведенню, то вона є саме твердженням про факти, а не оціночним судженням.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009р. №1, якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

У п.13 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 надано роз`яснення, що відповідно до абзацу третього ч.4 ст. 277 ЦК України судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.

Під час розгляду цивільної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, частка в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА ЛІНК». Як підтверджено поданими до заяви доказами вказане підприємство є одним із провідних постачальників електронних комунікаційних послуг майже у всіх регіонах України. Окрім цього, заявник здійснює підприємницьку діяльність в якості фізичної-особи підприємця, що підтверджено Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.11.2019р.

ОСОБА_1 20.09.2022р. звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження з огляду на наступні обставини.

В липні 2022р. ОСОБА_1 від керівника ТОВ «МЕГА ЛІНК» отримав письмове звернення щодо розміщення недостовірної інформації у вигляді статей на веб-сайті https://www.stopcor.org, яку доведено до відома широкому колу користувачів мережі Інтернет. Вищевказані відомості, які викладені в статтях, не мають ознак оціночних суджень, викладені стверджувально та беззаперечно.

Зокрема, після отримання зазначеного звернення в липні 2022р. ОСОБА_1 дізнався про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08 год. 53 хв. розміщено статтю за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а також наступного дня ІНФОРМАЦІЯ_4 о 16 год. 00 хв. розміщено статтю за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с. №60-62, 63-66).

Зокрема, за змістом статтей поширено таку недостовірну інформацію як:

«фірма ОСОБА_2 без тендера отримала 27 мільйонів з бюджету Дніпра»;

« ІНФОРМАЦІЯ_6 »;

«Так, з відкритих джерел можна побачити, що "Інтелект Дніпро Телеком" є офіційним інтернет-провайдером компанії "Фрегат". Кінцевим власником " ОСОБА_3 " на момент цієї оборудки і був ОСОБА_4 , про що він сам вказав у своїй декларацїї»;

« ОСОБА_5 цієї історії сягає ще у 2016 рік, коли крісло секретаря міськради Дніпра посідав ОСОБА_4 . Саме тоді, за дивним збігом обставин, фірми колишньої дружини, батька та самого ОСОБА_6 отримали за сприяння міської влади підрядів на майже пів мільярда бюджетних гривень. Програма підключення шкіл Дніпра до мережі Інтернет, на яку з бюджету виділили 27 мільйонів одна з таких схем»;

«Напевно, саме завдяки цьому на безконкурентній основі в усіх ста шістдесяти школах міста-мільйонника роботи виконувала одна фірма "Інтелект Дніпро Телеком", яка тісно пов`язана з ОСОБА_2 через компанію "Фрегат", кінцевим власником якої є сам ОСОБА_7 ».

В реєстраційних даних доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінках цього сайту не виявлено розміщених свідчень про власника сайту. Також на сайті не виявлено свідчень про автора статтей за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на те, що власник веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 невідомий, встановити фактично власника вказаного веб-сайту є неможливим, встановити особу автора статтей є також неможливим в зв`язку з тим, що статті були розміщені невідомою особою, яку неможливо ідентифікувати, а тому єдиним законним способом відновити порушені права є встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування.

Таким чином, доступ до вищезазначеної інформації, стосовно визнання якої недостовірною, заявник звернувся і до суду, в мережі Інтернет є необмеженим та безпосередньо стосується самої особи заявника, оскільки в матеріалах є посилання на ім`я та особу заявника в контексті того, що ця особа нібито має відношення до ТОВ «Інтелект Дніпро Телеком» через компанію «Фрегат» без визначення конкретної організаційно-правової форми зазначеного підприємства.

Відомості про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації та/або інформаційного агентства з назвою Інформаційний портал «Стопкор» у Державному реєстрі друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності відсутні.

Інформацію з веб-сайту, за відсутності відомостей про прізвище, ім`я, по батькові, контактні номери телефонів, адреси для листування, - можливості ідентифікації автора статті та власника веб-сайту не надає. Згідно вимог Закону України «Про авторське право та суміжні права» власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Відомості про реєстранта сайту https://www.stopcor.org є недоступними.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вищевказані статті (а.с. №60-62, 63-66) були поширені на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 та доведені до відома широкому колу користувачів мережі Інтернет. Вищевказані відомості не мають ознак оціночних суджень, викладені стверджувально. Зазначена в стверджувальній формі інформація про нібито пов`язаність ОСОБА_1 з ТОВ «Інтелект Дніпро Телеком» через компанію «Фрегат» не підтверджена жодним офіційним документом або оприлюдненою інформацією з офіційних джерел.

Звертаючись до суду, заявник також зазначав, що відсутні офіційні докази та будь-які досудові розслідування причетності його особисто або членів моєї родини до корупційних правопорушень, але із суті статей прямо вбачається ствердження цього, як доказаного факту, що вкрай негативно відображається на його діловому іміджі та репутації. Важливо акцентувати увагу, що інформація у статтях доведена до відома широкому колу користувачів мережі Інтернет, а наведені в них відомості не мають ознак оціночних суджень, викладені стверджувально та беззаперечно.

До заяви до суду ОСОБА_1 долучено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.09.2022р. по ТОВ «Інтелект Дніпро Телеком» станом на дату оприлюднення статей в мережі Інтернет, в якому містяться відомості щодо складу учасників ТОВ «Інтелект Дніпро Телеком», згідного якого єдиним власником 100% частки статутного капіталу даної компанії є ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АЛЬТУС АССЕТС АКТІВІТІС» (а.с. № 23-30).

В судовому засіданні представник заявника посилалася на про те, що ОСОБА_1 не був та не є бенефіціаром або особою, яка на підставі доручення чи інших законних підставах, має вплив на господарську діяльність ТОВ «Інтелект Дніпро Телеком», та ніколи не займав у вказаній компанії керівні посади. Як зазначала представник заявника в поширених на веб-сайті https://www.stopcor.org не висвітлено та зі змісту інформації не зрозуміло, на якій підставі було зроблено висновок, що ОСОБА_1 через компанію «Фрегат» пов`язаний з ТОВ «Інтелект Дніпро Телеком» та з договірними відносинами вказаної юридичної особи на предмет підключення шкіл міста Дніпра до Інтернету, оскільки ОСОБА_1 також не був посадовою особою чи особою, яка має вплив на діяльність юридичних осіб в рамках описаних договорів.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.09.2022р. по ТОВ «Фрегат» станом на дату оприлюднення статей, ОСОБА_1 не був учасником такої юридичної особи (а.с. №31-36).

Як встановлено судом при розгляді цивільної справи ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА ЛІНК» (а.с. № 12-22), яке під час здійснення господарської діяльності на правах власника використовує знак для товарів та послуг FREGAT.COM та ФРЕГАТ.

З чого вбачається з наданих пояснень представника заінтересованої особи, що зазначення та оприлюднення в негативному сенсі ідентичної назви за твердженнями, наведеними в статтях, може вкрай несприятливо сказатися й на діловій репутації та іміджі ТОВ «МЕГА ЛІНК», яке в свою чергу ніколи не мало відношення до договорів на предмет надання послуг інтернету в закладах освіти, про які йде мова у статтях.

Проте, в зверненні ТОВ «МЕГА ЛІНК» від 04.07.2022р. (а.с. № 39) зазначено, що через вказану в статтях інформацію підприємство вже зазнало критичного та неповажного ставлення до бренду, під яким надаються послуги, а також неправдива інформація прямо впливає на потенційних споживачів послуг при виборі постачальника електронних комунікаційних послуг та ставить під сумніви доцільність співпраці з компанією з боку контрагентів та партнерів. Керівництву ТОВ «МЕГА ЛІНК» неодноразово під час ділових перемовин доводилося роз`яснювати, що викладена в статтях інформація не є правдивою та такою, що відповідає дійсності.

Під час судового розгляду справи представником ТОВ «МЕГА ЛІНК» до матеріалів справи були долучені копії листів, адресовані на ім`я ТОВ «МЕГА ЛІНК», а також його керівника, які підтверджують факти відмови контрагентів від співпраці через питання репутаційних ризиків, а саме лист директора «ТОВ «Метроком» О.Корнілова від 29.06.2022р. та лист директора ТОВ «АЙ ПІ Порт» Ревенка О.В. від 06.06.2022р. (а.с. № 58, 59).

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проаналізувавши надані докази, суд вважає, що вищезазначена інформація (п.п.1-2 тексту заяви), яка була розміщена веб-сайті https://www.stopcor.org, не відповідає дійсності.

У суду немає сумнівів, що вищезазначена поширена інформація, яка була розміщена веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланнями:

1) . ІНФОРМАЦІЯ_3

2) ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме інформація такого змісту: «фірма ОСОБА_2 без тендера отримала 27 мільйонів з бюджету Дніпра»; « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; «Так, з відкритих джерел можна побачити, що "Інтелект Дніпро Телеком" є офіційним інтернет-провайдером компанії "Фрегат". Кінцевим власником " ОСОБА_3 " на момент цієї оборудки і був ОСОБА_4 , про що він сам вказав у своїй декларацїї»; « ОСОБА_5 цієї історії сягає ще у 2016 рік, коли крісло секретаря міськради Дніпра посідав ОСОБА_4 . Саме тоді, за дивним збігом обставин, фірми колишньої дружини, батька та самого ОСОБА_6 отримали за сприяння міської влади підрядів на майже пів мільярда бюджетних гривень. Програма підключення шкіл Дніпра до мережі Інтернет, на яку з бюджету виділили 27 мільйонів одна з таких схем»; «Напевно, саме завдяки цьому на безконкурентній основі в усіх ста шістдесяти школах міста-мільйонника роботи виконувала одна фірма "Інтелект Дніпро Телеком", яка тісно пов`язана з ОСОБА_2 через компанію "Фрегат", кінцевим власником якої є сам ОСОБА_7 » має негативний вплив на честь та ділову репутацію ОСОБА_1 , як для самого себе, так і для його партнерів по бізнесу, а також щодо ТОВ «МЕГА ЛІНК».

До такого висновку суд дійшов з огляду на те, що ділова репутація має прямий вплив на рівень розвитку бізнесу, роботу із клієнтами та результати господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не вирішено іншого порядку їх встановлення.

Варто зазначити, що в інший спосіб захистити порушене право ОСОБА_1 можливості немає, оскільки як встановлено матеріалами справи власник веб-сайту https://www.stopcor.org невідомий, встановити фактично власника вказаного веб-сайту є неможливим, встановити особу автора статтей є також неможливим в зв`язку з тим, що статті були розміщені невідомою особою, яку неможливо ідентифікувати,. Відомості про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації та/або інформаційного агентства з назвою Національний антикорупційний портал «Стопкор» у Державному реєстрі друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності відсутні.

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про інформацію», під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ст. 5 Закону «Про інформацію», кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно із ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Статтею 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Підстави та порядок спростування недостовірної інформації регламентує ст. 277 ЦК України. Відповідно до частин 1, 4 та 7 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В статті 5 діючого в Україні Закону «Про пресу та інші засоби масової інформації», забороняється і переслідується відповідно до закону використання засобів масової інформації для втручання в особисте життя громадян, посягання на їхню честь і гідність.

В свою чергу згідно із приписами п. 2 ч. 1 ст. 32 вищезгаданого Закону «Про пресу та інші засоби масової інформації», журналіст зобов`язаний перевіряти достовірність інформації яку він повідомляє. Згідно з Кодексом етики українського журналіста, ухваленого 2002р. на З`їзді журналістів підписантів Кодексу, журналіст зобов`язаний зробити все можливе для виправлення будь-якої поширеної інформації, якщо виявилося, що вона не відповідає дійсності. Крім того, згідно із приписами ч. 1 та 2 ст. 26 вищезгаданого Закону «Про пресу та інші засоби масової інформації», громадянин або організація мають право вимагати від редакції засобу масової інформації спростування опублікованих відомостей, що не відповідають дійсності і порочать їхню честь і гідність. Громадянин або організація, щодо яких у засобі масової інформації опубліковано відомості, які ущемляють їхні права та законні інтереси, мають право на публікацію своєї відповіді в тому ж засобі масової інформації.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до вимог ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

За вищезазначеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , яка подана в порядку окремого провадження, про встановлення факту недостовірності інформації, яка була розміщена на веб-сайті https://www.stopcor.org/ за посиланнями:

1). ІНФОРМАЦІЯ_3 2) ІНФОРМАЦІЯ_5 та визнання її такою, що порушує гідність та перешкоджає діловій репутації ОСОБА_1 та діловій репутації ТОВ «Мега Лінк» та її спростування.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», п.п.12,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГА ЛІНК») про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме, що інформація, яка розміщена на веб- сайті

https://www.stopcor.org/ за посиланнями:

- ІНФОРМАЦІЯ_3

та

- ІНФОРМАЦІЯ_5

є недостовірною і такою, що порушує гідність та перешкоджає діловій репутації ОСОБА_1 та діловій репутації ТОВ «Мега Лінк» та спростувати її.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.