Провадження №2/523/328/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/13981/21 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у вихованні внуків та спілкування з ними,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у вихованні внуків та спілкування з ними. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_4 , який є сином позивачки, та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/14839/19. Від даного шлюбу народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Після припинення шлюбних відносин з сином ОСОБА_2 , відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з внуками, приймати участь у їх вихованні та розвитку, а домовитися врегулювати відносини щодо визначення порядку спілкування з внуками не вдалося за можливим, оскільки ОСОБА_3 на телефонні дзвінки не відповідає.

29.06.2021 року позивачка звернулася до органу опіки та піклування з проханням надати висновок щодо можливості визначення порядку спілкування зі своїми внуками. Однак, на своє звернення отримала листа № Б-395 від 12.07.2021 року, в якому було зазначено, що спеціалістом відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР було проведено з матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 бесіду, яка повідомила, що не перешкоджає позивачці у спілкуванні з внуками та не налаштовує їх проти неї. Також в листі було зазначено про те, що ОСОБА_2 сама повідомила, що бачила внуків та гуляла з ними 03.07.2021 року та надала їм подарунки.

Однак, вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки в телефонній розмові ОСОБА_3 заборонила позивачці приходити до місця проживання внуків, розмовляти з ними, відвідувати в дошкільному закладі освіти та брати участь у навчально виховному процесі. Представник позивача вказував на те, що позивачка дійсно бачила внуків та гуляла з ними 03.07.2021 року. Однак, таке побачення відбулося тільки після її звернення до Суворовської районної адміністрації, а до цього, через перешкоди з боку відповідачки, на протязі майже півтора року, вона позбавлена була можливості спілкуватися з внуками.

Також, представник позивача вказував на те, що ОСОБА_2 має праві власності 3/4 частки двокімнатної квартири загальною площею 51,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником 1/4 якої є її син та батько внуків ОСОБА_4 . Окрім того, за вказаною адресою зареєстровано місце проживання самих внуків.

У зв`язку з цим просить суд задовольнити позовну заяву, та ухвалити рішення, яким визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні її внуків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також місце та час їх спілкування наступним чином:

?За бажанням ОСОБА_2 спілкуватись з внуками разом чи окремо з одним з внуків в понеділок, четвер, неділю кожного тижня по чотири години в день з 16 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., в тому числі за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 з можливістю прогулянок по місту та відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та їх харчування;

?Можливість тимчасового перебування внуків разом чи окремо з одним із внуків по місцю проживання ОСОБА_2 , в тому числі з їх ночівлею в узгодженні з ОСОБА_3 дві доби на місяць;

?Забирати внуків разом чи окремо з одним із внуків з дошкільного та/чи шкільного закладів або гуртків кожної середи та п`ятниці та приводити їх до помешкання ОСОБА_3 ;

?Спільно з внуками разом чи окремо з одним із внуків відвідувати святкування днів народжень, інших свят родичів дітей по лінії батька в робочі дні після шкільних та дошкільних занять до 20 год. 00 хв., а у вихідні дні з 12 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.;

?Мати побачення із внуками разом чи окремо з одним із внуків у святкові та неробочі дні при можливості присутності інших осіб з числа родичів дитини, в тому числі за місцем проживання ОСОБА_2 з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.;

?Мати побачення із внуками разом чи окремо з одним із внуків в дошкільному та шкільному закладах освіти, гуртках під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією цього закладу.

Суд констатує, що відповідачкою ОСОБА_3 було надано суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі. В той же час, просить суд встановити для позивача ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкування з малолітніми онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі способи участі: побачення один раз на тиждень за присутності матері ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову відповідачка вказує на те, що вона не перешкоджає та ніколи не перешкоджала ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками, та не налаштовувала їх проти бабусі. Підтвердженням цього є те, що 03.07.2021 року ОСОБА_2 та її син ОСОБА_4 були на прогулянці з дітьми в парку «Зірковий». На момент зустрічі відповідачка завжди вітається та відходить в сторону, щоб дати можливість родичам поспілкуватися, в свою чергу завжди спостерігає за дітьми та їх безпекою зі сторони, оскільки раніше бабуся ОСОБА_2 не виявляла бажання спілкуватися з онуками.

В той же час у відзиві відповідачка заперечила той факт, що спілкування позивачки з онуками може лише позитивно позначитися на їх вихованні та розвитку, оскільки ОСОБА_2 зовсім безвідповідально відносилася до догляду та виховання за своїми внуками. В підтвердження вказаної обставини відповідачкою до відзиву було додано письмову заяву ОСОБА_7 до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації, в якій така підтверджує той факт, що на святкуванні дитячого свята у 2018 році, ОСОБА_2 , розмовляючи по телефону, не помітила зникнення її онука ОСОБА_6 , не підняла тривогу та не попросила працівників розважального центру допомогти їй знайти дитину.

Суд констатує, що представником позивача ОСОБА_1 було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Так, у поданій відповіді на відзив представник позивача вказує на те, що обставини, зазначені відповідачем про те, що вона не забороняла та не забороняє ОСОБА_2 бачитися з онуками не відповідає дійсності. Відповідачка, тричі згадує дату 03.07.2021 року про побачення бабусі з онуками. Однак, таке побачення відбулося тільки після звернення 29.06.2021 року позивача до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради. Окрім того, представник позивача вказав на те, що твердження ОСОБА_3 про те, що позивачка у 2018 році на дитячому святі начебто не помітила відсутність молодшого онука ОСОБА_8 навпаки підтверджує небажання відповідачки надавати своїх дітей для їх виховання та спілкування з бабусею.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 18.08.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2022 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечила, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради Тормоса Т. особи в судове засідання не з`явилася. Однак, надіслала до суду листа, в якому просить провести розгляд даної справи за відсутності представника третьої особи та прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

По справі встановлено, що ОСОБА_4 , який є сином позивачки, та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/14839/19, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення (а.с. 6).

Від даного шлюбу народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Сторонами не заперечувався факт проживання дітей з матір`ю.

Однак, в той же час, судом встановлено, що діти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є зареєстрованими із батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

З наявної в матеріалах справи копії Службового листа № 929 від 14.09.2021 року, виданого директором ЗОШ № 14 І ІІІ ступенів Одеської міської ради, вбачається, що ОСОБА_5 , є учнем 3 Г класу Одеської ЗОШ № 14. Для учнів 3 Г класу встановлений наступний графік навчання: учні мають п`ятиденний навчальний тиждень, з тижневим навантаженням 26 годин; навчальні заняття розпочинаються о 08 год. 00 хв. і тривають в понеділок до 13.10, у вівторок, середу, четвер, п`ятницю до 12.20; в позаурочний час ОСОБА_11 відвідує групу продовженого дня до 17.00 (а.с. 41)

Відповідно до Довідки ГО «Сімейний психологічний центр «Крок вперед», ОСОБА_6 відвідує зайняття по підготовці до шкільного навчання у Сімейному психологічному центрі «Крок вперед», в період з вересня 2021 року по травень 2022 року. Розклад занять: понеділок, середа з 18:00 до 19:00.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову як підставу звернення до суду з таким позивач зазначає про те, що після припинення шлюбних відносин з сином ОСОБА_2 , відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з внуками, приймати участь у їх вихованні та розвитку, а домовитися врегулювати відносини щодо визначення порядку спілкування з внуками не вдалося за можливим, оскільки ОСОБА_3 на телефонні дзвінки не відповідає.

З наявної в матеріалах справи копії заяви від 29.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради з проханням надати висновок щодо можливості визначення порядку спілкування зі своїми внуками (а.с.7-8).

Листом № Б-393 від 12.07.2021 року Суворовської районної адміністрації позивачку було повідомлено про те, що спеціалістом відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації з матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 було проведено бесіду, яка повідомила, що не перешкоджає позивачці у спілкуванні з внуками та не налаштовує їх проти неї. Також в листі було зазначено про те, що ОСОБА_2 сама повідомила, що бачила внуків та гуляла з ними 03.07.2021 року та надала їм подарунки.

Однак, суд вважає за необхідним констатувати той факт, що побачення позивачки з онуками відбулося 03.07.2021 року, тобто після її звернення 29.06.2021 року із заявою до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради.

Таким чином, підставою звернення до суду з даним позовом слугувало те, що відповідачка ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та побачені з онуками, чим порушене право позивача, як бабусі, що виховання внуків, передбачене ст. 257 СК України.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідачка зазначала про те, що вона заперечує той факт, що спілкування позивачки з онуками може лише позитивно позначитися на їх вихованні та розвитку, оскільки ОСОБА_2 зовсім безвідповідально відносилася до догляду та виховання за своїми внуками

Із матеріалів справи вбачається, що 21.10.2021 року ОСОБА_3 , разом із сином ОСОБА_12 звернулася до психотерапевта символдраматиста ОСОБА_13 , в підтвердження чого відповідачкою було надано до суду консультацію психолога від 21.10.2021 року.

Також, відповідачем у клопотанні про долучення вказаної консультації до матеріалів справи (а.с. 69) зазначено про те, що вказаним дослідженням психолог підтвердила той факт, що дитину ОСОБА_8 не можна залишати на одинці з ОСОБА_2 , оскільки він не бажає спілкуватися з нею, так як вважає її сторонньою людиною, та відчуває страх під час спілкування із ОСОБА_2 .

Так, з наявною в матеріалах справи консультації психолога від 21.10.2021 року, виготовленої психотерапевтом символдраматистом ОСОБА_13 вбачається про те, що із проектних тестів видно, що до бабусі по лінії батька, дитина ОСОБА_6 , відчуває страх та небажання спілкуватися. При взаємодії потребує постійної присутності матері, так як бабусю ОСОБА_14 сприймає як сторонню та незнайому людину.

Однак, суд констатує, що у вказаній консультації психолога жодним чином не зазначено про неможливість залишення дитини із бабусею, а тільки зазначено про той факт, що дитина ОСОБА_8 потребує присутності матері.

Окрім того, вказана консультація психолога жодним чином не підтверджує, що психологічний дискомфорт дитини та його емоційний стан обумовлений присутністю бабусі ОСОБА_2 чи якомось її протиправними діями по відношенню до дитини, однак, є свідченням відсутності емоційного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності сталого спілкування.

За вказаних вище обставин, суд критично відноситься до твердження відповідачки ОСОБА_3 про те, що вона не чинить перешкоди у спілкуванні дітей з бабусею, оскільки, факт звернення відповідачки за консультацією психолога, її заперечення того факту, що спілкування позивачки з онуками може лише позитивно позначитися на їх вихованні та розвитку, а також наявність спору з цього приводу є свідченням зворотнього.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Ухвалюючи рішення в справі "М.С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява N 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).

Частиною першою та другою статті 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Також, ч. 2 ст. 159 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Бере до уваги суд і ту обставину, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності у частці 3/4 належить житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217075130 від 21.07.2020 року (а.с. 11).

З пояснень позивачки наданих у позовній заяві вбачається, що іншим співвласником 1/4 частки у вказаній квартирі є її син та батько дітей ОСОБА_4 , який також проживає у вказаній квартирі.

Вказана обставина стороною відповідача не заперечувалася.

Із наявної в матеріалах справи Характеристики відносно ОСОБА_2 , наданої головою ОСББ «Балківська 20» вбачається, що ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_4 проживають у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Як мати, ОСОБА_2 людина уважна і турботлива, веде здоровий спосіб життя. За роки проживання у будинку зарекомендувала себе з позитивної сторони, тому що завжди вічлива та привітна з сусідами, чуйна на прохання про допомогу. Конфліктних ситуацій та скарг на ОСОБА_2 від сусідів за час проживання не надходило. У нетверезому стані і стані на наркотичні сп`яніння помічена не була. Сусіди характеризують ОСОБА_2 позитивно.

З наданих позивачем фактичних даних, що досліджені судом, випливає наявність передумов, які утворюють сприятливу обстановку для спілкування онуків з позивачкою.

У зв`язку з викладеним, беручи до уваги, що право позивачки, передбачене ст. 257 СК України, перш за все повинно максимальною мірою відповідати інтересам дітей, так як вони є пріоритетними по відношенню до інтересів інших членів сім`ї, суд доходить висновків про відсутність законних підстав для заборони позивачці здійснювати право на спілкування з онуками та їх вихованні.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Органом опіки та піклування Суворовського районної адміністрації Одеської міської ради до суду було надано Висновок № Б-1461 від 23.12.2021 року, в якому зазначено за доцільним визначити способи участі бабусі ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення їх систематичних побачень, враховуючи режим дня та бажання дітей: щосуботи з 12.00 год. до 20 год.; під час осінніх, зимових весняних канікул по 2 дні; під час літніх канікул один тиждень.

Суд погоджується із визначеними органом опіки та піклування способом участі позивачки ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками та вважає, що саме такий підлягає встановленню рішення суду.

При встановленні означеного графіку суд зауважує, що у всякому випадку спілкування баби та онуків у визначений спосіб повинно ґрунтуватися виключно на бажанні дітей, порозумінні та взаємних поступках бабусі та матері.

Є очевидним і той факт, що у випадку налагодження гармонійних стосунків між бабою та онуками спілкування між ними не повинно обмежуватися встановленим графіком, який застосовується як знаряддя захисту права позивача з урахуванням суттєвих обставин та згаданих особливостей спору.

Як неодноразово підкреслював в своїх рішеннях, які є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини, якщо між бабою, дідом та онуками існують достатньо тісні сімейні зв`язки, вони можуть вважатися "сімейним життям" у розумінні статті 8 Конвенції (рішення від 23.07.2019 року в справі «Швець проти України» (Заява № 22208/17), ухвали щодо прийнятності у справах "Крушкіч та інші проти Хорватії" (Kruskic and others v. Croatia), заява № 10140/13, пункт 108, від 25 листопада 2014 року, та "Т.С. і Джей.Джей. проти Норвегії" (T.S. and J.J. v. Norway), заява № 15633/15, пункт 23, від 11 жовтня 2016 року).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

З наведених положень міжнародного та національного законодавства випливає, що встановлене законом право бабки, діда на участь у вихованні онуків є не лише запорукою реалізації ними повною мірою своїх сімейних прав, а й підпорядковане інтересам гармонійного розвитку та виховання дитини в атмосфері турботи, існуючих традицій у вихованні дітей, тому баба та дід не можуть бути свавільно позбавлені цього права.

Що стосується визначення способу спілкування позивачки з онуками у спосіб, який вона просить встановити, то суд вважає, що в такому випадку порушуватимуться права відповідачки, як матері та не буде дотримано балансу інтересів сторін.

Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить висновку про необхідність визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні внуків відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, у зв`язку з чим даний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 159, 257, 263 СК України, суд, - УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у вихованні внуків та спілкування з ними задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітніх онуків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю ОСОБА_3 , встановивши систематичні побачення та можливість вільного з ним спілкування, за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_3 , без присутності матері, а саме:

?Щосуботи з 12 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., без обмежень місця спілкування;

?Під час осінніх, зимових, весняних канікул по два дні, без обмежень місця спілкування;

?Під час літніх канікул один тиждень, без обмежень місця спілкування.

При організації побачень враховувати стан здоров`я, режим дня дітей та бажання дитини.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка: АДРЕСА_3 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, код за , місцезнаходження: 65025, м. Одеса, пр. Добовольського, буд. № 106

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 10 серпня 2022 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер