Справа № 523/7457/22
Провадження №2/523/3775/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Тищенко С.Ю.,

представника відповідача адвоката Лісниченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, звернувся адвокат ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.11.2005 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюбу, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03.06.2022 р. справа № 523/1873/22. Представник зазначає, що від шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач обов`язок щодо утримання дітей не виконує, не надає матеріальної допомоги, від своєї діяльності отримує великий дохід.

На підставі викладеного представник просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі: 12 500 гривень щомісячно на кожну дитину, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі: 7 200 гривень.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

Також, ухвалою суду від 18 липня 2022 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Тищенко С.Ю., витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України (Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України); Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків; ДОЧІРНЬОЇ КОМПАНІЯ «ДАНАОС Україна»; Акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» - відомості щодо працевлаштування відповідача та докази на отримання останнім доходів (т. 1 а.с.126-127).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, на адресу суду 15.08.2022 року (вх. № 5476) надійшов лист-відповідь Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків. Згідно наданої інформації Диплом за посадою капітан суден валовою місткістю 500 і більше від 28.08.2020 року видане капітаном Одеського морського торгівельного порту та має статус «Дійсний». Свідоцтво фахівця офіцера з охорони судна за посадою офіцер охорони судна № 02649/2020/08 від 27.08.2020 року видане капітаном Одеського морського торгівельного порту та має статут «Дійсне». Диплом радіооператора за посадою загальний оператор ГМЗЛБ № 00309/2015/03 від 29.07.2015 року видане капітаном Іллічівського морського торгівельного порту та має статут «Дійсне». Підтвердження робочого диплому за посадою загальний оператор ГМЗЛБ № ГМЗЛБ № 00309/2015/03 від 28.08.2020 року видане капітаном Одеського морського торгівельного порту та має статут «Дійсне». Інші дипломи мають статус «Анульовано» або «Термін дії закінчився» (т. 1 а.с.134-135).

Відповідно до відповіді Акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ», що надійшла до суду 08.09.2022 року (вх. № 16123) в банківській установі на ім`я ОСОБА_2 , були відкрити 3 валютні рахунки, які закрито в 2016, 2018 та 2019 роках (т. 1 а.с.136-188).

Не погоджуючись із позовними вимогами 09.09.2022 року (вх. № 16208) від імені та інтересах ОСОБА_2 адвокат Лісниченко Л.О. подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування позиції щодо відмови у задоволенні позовних вимог зазначив, що частина позовних вимог носить характер додаткових витрат не пов`язаних зі стягненням аліментів на утримання дітей. Також, зазначив, що законодавцем задля запобігання можливих маніпуляцій одним із батьків, виходячи із цін, індексу інфляції, розміру середньої заробітної плати встановлено мінімальний прожитковий мінімум для дітей, відповідно до затвердженого державою мінімуму, відповідач готовий взяти на себе сплату аліментів у подвійному розмірі виходячи зі встановленого мінімуму, що відповідно становить 2201 гривні на дитину до 6 років та 2744 гривень на дитину від 6 років.

Крім іншого, просив врахувати, що при розподілі спільного майна подружжя, сторонами було обумовлено, що нерухомість, яка відійшла позивачу в подальшому буде оформлена на дітей. Зазначив, що покладання на відповідача обов`язку щодо стягнення аліментів у розмірі визначеному позивачем покладе на відповідача завідомо недійсне обтяження, яке у свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду в майбутньому та порушить право відповідача на гідне існування. Зазначив, що роботи моряка не є постійною, залежить від багатьох супутніх факторів. Відповідач, самостійно в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дітей. З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На підтвердження обставин викладених у відзиві представником відповідача надано низку документів (т. 2, а.с.3-20).

Директор ДК «ДАНАОС УКРАЇНА» 28.09.2022 року (вх. № 17926) надіслав відповідь на виконання ухвали суду про витребування доказів, додав копії договорів про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. (т. 2, а.с.29-62). Згідно надісланих документів, надано копію Договору № 1508 про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 25.06.2022 року (т. 2 а.с.55-62). З вказаного контракту вбачається, що заробітна плата капітана становить 10 408, 00 доларів США.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Тищенко Станіслав Юрійович позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позивач суду пояснила, що діти повністю перебувають на її утримані, відповідач дійсно здійснив оплату за перший курс навчання сина, діти ростуть та потребують додаткових різноманітних витрат, відповідач інших осіб на утриманні не має, дохід отримує в іноземній валюті, а тому може надати належну допомогу дітям, що буде в повній мірі відповідати їхнім інтересам. Представник позивача додатково суду пояснив, що згідно останнього контракту заробітна плата відповідача становить 9 000 доларів США на місяць, відповідач працює на посаді капітана та може сплачувати аліменти, що будуть в повній мірі відповідати інтересам дітей. Зазначив, що після розірвання шлюбу, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу, даних про незадовільний стан здоров`я або наявності на утриманні відповідача інших осіб представником відповідача не надано.

Представник відповідача просив позов задовольнити частково, а саме в частині подвійного мінімального розміру на дітей відповідного віку. Зазначив, що підтримує наданий відзив на позовну заяву, просив врахувати солідарний обов`язок батьків в утриманні дітей, зазначив, що позивач не обґрунтувала розмір аліментів та не надала належних доказів на зазначені суми витрат. Робота моряка є не постійною, середній дохід відповідача на місяць становить 17 000 гривень, а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, які просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, представника відповідача, який позов визнав в сумі мінімального рекомендованого розміру аліментів, дослідивши матеріали справи та докази надані на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 888, його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1, а.с.12). Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 11996, його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1, а.с.11).

Відповідно до акту від 07.07.2022 року засвідченого директором ЖБК «Іллічівський-25» діти: ОСОБА_4 , 2006 року народження та ОСОБА_5 , 2016 року народження, проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.14). Згідно довідки від 13.02.2022 року неповнолітній ОСОБА_4 , зареєстрований за вищевказаною адресою (т. 1, а.с.13).

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.10.2019 року затверджено мирову угоду щодо поділу майна подружжя ( т. 2, а.с.14-19).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач зазначила, що після розірвання шлюбу, батько дітей припинив надавати матеріальну допомогу на їх утримання, при цьому має регулярний дохід, працює моряком на судах іноземних компаній та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі: 12 500 гривень на кожну дитину, що відповідає інтересам дітей, їх розвитку, оскільки витрати на двох дітей на місяць становлять близько 41 000 гривень, отже половину витрат несене позивач, а інша половина має бути понесена відповідачем на підтвердження витрат на зазначену суму позивачем надано таблицю розрахунку (а.с.2 том № 1).

Вирішуючи зазначені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Як передбачено ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тобто, законодавець передбачив право особи з якою проживає дитина визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, не заслуговують на увагу твердження відповідача щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у частці від доходу, оскільки, законодавцем передбачено право позивача звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з цим, слід зазначити, що наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, до вікової категорії якої належить найменша дитина сторін по справі: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить старша дитина сторін по справі, становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Як встановлено в ході розгляду справи представником відповідача визнано позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач працездатний, станом на час розгляду справи працевлаштований на судні іноземної компанії та його місячний дохід становить близько 9 000 доларів США, матеріалами справи також встановлено, що відповідач не має на утриманні інших осіб, при цьому судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача щодо перебування на утриманні відповідача його матері, оскільки дані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки відповідача, але й позивача.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Суд надає оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, а частина друга статті 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За змістом ч .ч. 2, 3 ст. 181 СК України, сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За приписами статті 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно договору № 1508, наданого директором ДК «ДАНАОС УКРАЇНА» про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 25.06.2022 року заробітна плата капітана становить 10 408, 00 доларів США (т. 2, а.с.55-62).

Крім того, відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 28.07.2022 року ОСОБА_2 16.08.2021 р. перетинав кордон України за напрямком Київ-Дубай, 27.01.2022 року повернувся на територію України (Стамбул-Одеса), а 05.03.2022 року знову виїхав за межі України через пункт пропуску Серпневе на автомобілі НОМЕР_1 і на час розгляду справи до України не повертався (т. 1, а.с. 133).

Отже, час розгляду спору матеріали справи свідчать, що відповідач має багаторічний досвід роботи на морських суднах, високий кваліфікаційний рівень моряка, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями посвідчень, диплома, контрактів, які підтверджують кар`єрний зріст та збільшення оплати праці, а тому наявні підстави для висновку, що ОСОБА_2 як особа, яка має відповідну фізичну та , професійну підготовку, є фахівцем у певній роботі моряка, що в свою чергу вказує на відсутність перешкод для відповідача у працевлаштуванні на морських суднах на відповідних для нього посадах та отримувати відповідну заробітну плату, при цьому сезонних характер роботи моряка та строки зазначених контрактів не спростовують наведене.

Зазначені обставини свідчать, що відповідач працює за спеціальністю, регулярно ходить в рейси, в зв`язку із знаходженням за межами теріторії України не обмежений у можливості працевлаштуватись за спеціальністю, матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти, при цьому, судом не встановлено, обставин, які б призвели відповідача, як платника аліментів до необґрунтованого тягаря, та не можливості нормального існування та життя.

Разом з цим, судом відхиляються доводи позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей, що полягають у забезпечення дітям репетирів та кружків. Суд вважає за доцільне звернути увагу сторін у справі, що відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Таким чином, зазначені вимоги носять характер додаткових витрат, що передбачені ст. 185 СК України.

З урахуванням зазначеного, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, а також те, що до розірвання шлюбу між батьками, відповідач утримав дітей та надав останнім належну матеріальну допомогу. Крім того, відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я відповідача суду надано не було, володіє нерухомістю, є професійним моряком, станом на час розгляду справи працевлаштований займає посаду капітана, а тому, суд вважає, що належним розміром аліментів на дітей є стягнення з відповідача на кожну дитину 10 000 гривень на місяць, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.

При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що 05.07.2022 року між адвокатом Тищенко С.Ю., та позивачем ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання правової допомоги, предметом якого визначені: надання клієнту консультації та юридичних послуг в обсязі та на умов договору. Відповідно до розрахункової квитанції позивачем на виконання умов договору сплачено юридичні послуги за договором від 05.07.2022 року у розмірі: 7 200 гривень.

Судом при вирішенні питання щодо обґрунтованості та співмірності витрат на правову допомогу враховуються обставини справи, а саме: час витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням чого суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог, а відтак наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі: 7 200 гривень.

Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 984 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191,192 СК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 353, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання, АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі: 10 000 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12.07.2022 року (дата надходження позовної заяви) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , та, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі: 10 000 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 12.07.2022 року (дата надходження позовної заяви) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання, АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі: 7 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання, АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 984 гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.11.2022р.

Суддя: