ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2415/22 Справа № 204/1948/21 Головуючий у першій інстанції: Мащук В. Ю. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 червня 2013 року її чоловік ОСОБА_2 за життя звернувся на ім`я прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська із заявою про кримінальне правопорушення. Ця заява була заснована на тому, що з 1944 року він проживав у домоволодінні АДРЕСА_1 . До 07.02.1995 року власницею домоволодіння була його мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чоловік позивача був переконаний, що зазначене домоволодіння залишилося йому у спадок. Однак, коли у березні 2005 року він звернувся до МБТІ для підтвердження права власності на своє домоволодіння по АДРЕСА_1 , то дізнався, що у цього домоволодіння є інший власник - ОСОБА_4 , син його сестри, нині теж покійний. Тільки пізніше чоловік позивачки дізнався про те, як така незбагненна ситуація могла статися. Адже його мати ніколи навіть думки не допускала, щоб її спадкове майно подарувати комусь, а не залишити рідному синові. Виявилося, що племінник заволодів майном на підставі Договору дарування від 07.02.1995 року, про який чоловік позивача не знав. За вказаним фактом 29.07.2015 року були внесені відповідні відомості до ЄРДР за №0000028 про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України, у якому позивач має процесуальний статус потерпілої; чоловік позивачки помер. Але відтоді відповідач не виконав жодної процесуальної (слідчої) дії у цьому провадженні, а тільки різними слідчими постійно виносилися постанови про його закриття, які постійно скасовувалися. Бездіяльність з боку відповідача, яку позивач розцінює, як відверте знущанням над нею, та її родиною, адже внаслідок цього позивач, фактично, опинилася без даху над головою, спричинило позивачу нечувані моральні страждання, які у будь-якої людини залежать від багатьох чинників, однак основними є глибина розуміння джерела моральних страждань, причин, що їх породили, можливість усунути ці причини самостійно, термін дії обставин моральних страждань на людину, наслідки цих страждань, характер людини, її емоційний стан, сімейні обставини, попередня професійна діяльність та інше. Позивач зазнала приниження честі, гідності, престижу та ділової репутації, моральних переживань, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, у зв`язку з написанням численних скарг, відвідуванням численних судових засідань, порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного суспільного життя, порушені стосунки з оточуючими людьми. Внаслідок зазначених дій з боку відповідача позивача постійно супроводжує відчуття відчаю, страху, сорому, приниження, неможливості продовжувати активне життя і великого бажання примусити розслідувати це кримінальне провадження. У зв`язку із завданими позивачу, яка є інвалідом 1-ї групи, моральними стражданнями загострилися хвороби, вона неодноразово зверталася до лікарні. При лікуванні позивач несе значні витрати на закупівлю медикаментів. Моральні страждання для позивача мають цілком реальні матеріальні збитки. У зв`язку з викладеним, позивачем на підставі формули, розробленої доктором юридичних наук, професором А.М. Ерделєвським, розрахована моральна шкода, яка складає 3627936 грн., однак, враховуючи, що виплата вказаних коштів здійснюється за рахунок бюджету України, ОСОБА_1 просить суд стягнути на її користь 1000000,00 гривень. Тому позивачка просила стягнути на її користь з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області шляхом списання з її рахунку, заподіяну неправомірними діями (бездіяльністю) Чечелівського відділення поліції Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровської області, моральну шкоду у розмірі 1000000,00 гривень; стягнути на її користь з Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області шляхом списання з її рахунку, заподіяну неправомірними діями (бездіяльністю) Чечелівського відділення поліції Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровської області, витрати на правову допомогу, надану, у зв`язку з поданням позову, у розмірі 10000,00 гривень.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 60000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ НП в Дніпропетровській області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до копії договору дарування від 07 лютого 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстровим №2-424, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 47/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Згідно змісту позовних вимог, позивач просить стягнути на її користь моральну шкоду, завдану їй бездіяльністю правоохоронного органу, що полягала у тривалому нерозслідуванні кримінального провадження №0000028.

Судом апеляційної інстанції витребувано та оглянуто в судовому засіданні матеріали вказаного вище кримінального провадження та встановлено наступні факти.

28 липня 2015 року гр. ОСОБА_6 звернувся до прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська із заявою про вчинення кримінального правопорушення за вхідним №78-373С15, в якій, зокрема, вказав, що до нього звернувся за допомогою гр. ОСОБА_2 , який є важко хворим, практично не може самостійно пересуватися. Він повідомив про те, що без його відома було відчужено квартиру, у якій він мешкає від дня народження з 1944 року і тепер опинився перед загрозою бути викинутим на вулицю. Це сталося тому, що мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 начебто підписала з сином її іншої доньки ОСОБА_4 договір дарування кв. АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на сьогодні є покійними; ОСОБА_2 вказує на те, що підписи під договором дарування від імені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обом їм не належать. При цьому він запевняє, що ці підписи схожі на підпис працівниці Красногвардійського райвиконкому ОСОБА_7 , підтвердженням чого може стати заява ОСОБА_7 на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2006 року.

29 липня 2015 року до ЄРДР були внесені відомості за №0000028 про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України 2001 року; фабула: гр. ОСОБА_2 без його відома було відчужено квартиру, у якій він мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 8).

09 вересня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області з клопотанням про проведення слідчий дій: призначення почеркознавчої експертизи, витребування особових справ ОСОБА_3 на ВО «Південний машинобудівний завод» та в Управління пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська; витребування у нотаріальному архіві Дніпропетровської області нотаріальної справи з оригіналом договору дарування; витребування в МБТІ Дніпропетровської області документів (а.с.14).

12.02.2018 року адвокат Довгаль С.М., в інтересах ОСОБА_1 ,звернувся до Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 зі скаргою на недотримання слідчим СВ Чечелівського ВП ДМУ ГУНП у Дніпропетровській області Тооде Д.О. розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 (а.с.15).

12.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 зі скаргою на недотримання слідчим СВ Чечелівського ВП ДМУ ГУНП у Дніпропетровській області Тооде Д.О. розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 (а.с.16).

23.03.2018 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000028 (а.с.17-18).

27.06.2018 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000028 (а.с.19-20).

29.08.2019 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000028 (а.с.21).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року №204/2043/18 скаргу ОСОБА_6 в частині оскарження постанови слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Тооде Д.О. від 28.12.2017 року задоволено. Скасовано постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Тооде Д.О. від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2015 року за №0000028, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (а.с.22).

Відповідно до ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2018 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування задоволено частково. Зобов`язано слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання адвоката Довгаля С.М., поданого 11 вересня 2015 року в інтересах потерпілого ОСОБА_2 , про проведення слідчих дій у строк не більше трьох днів (а.с.23).

04.07.2019 року слідчим слідчого відділення Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Зубачовим Є.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження відомості, про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 29.07.2015 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.24).

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Тарановою Н.В. від 02.09.2019 року про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження скасовано постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Зубачова Є.В. від 04.07.2019 року про закриття кримінального провадження (а.с.25).

Згідно довідки по кримінальному провадженню №0000028 від 30.07.2015 за ч. 1 ст. 358 КК України, складеної старшим дізнавачем сектору дізнання ГУНП в Дніпропетровській області Протопоп В., відділом дізнання вивчено стан кримінального провадженням №0000028 від 30.07.2015 за ч. 1 ст. 358 КК України за зверненням ОСОБА_6 та установлено наступне:

28.07.2015 прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська під час проведення прийому громадян в порядку ЗУ « Про звернення громадян» було прийнято заяву від гр. ОСОБА_6 , який повідомив про те, що гр. ОСОБА_2 без його відома було відчужено квартиру у якій він мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , і тепер останній опинився перед загрозою бути викинутим на вулицю;

30.07.2015 Красногвардійською районною прокуратурою м. Дніпропетровська внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;

29.07.2015 прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська надано доручення про проведення досудового Красногвардійському РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області;

29.07.2015 старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська надано вказівки по кримінальному провадженні №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;

05.08.2015 старшому слідчому СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;

05.10.2015 старшим слідчим СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись п. 2 ч. 11 КПК України;

02.11.2015 прокурор прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська скасував постанову від 05.10.2015 слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області;

12.10.2016 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись ч. 1 ч. 284 КПК України;

12.12.2016 постанову від 12.10.2016 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасовано;

16.12.2016 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись ч. 1 ч. 284 КПК України;

12.01.2017 постанову від 16.12.2016 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України скасовано;

12.06.2017 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись ч. 1 ч. 284 КПК України;

01.11.2017 постанову від 12.06.2017 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасовано;

28.12.2017 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись ч. 1 ч. 284 КПК України;

02.02.2018 постанову від 28.12.2017 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасовано;

16.02.2018 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись ч. 1 ч. 284 КПК України;

25.02.2018 постанову від 16.02.2018 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасовано;

04.07.2019 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись ч. 1 ч. 284 КПК України;

03.09.2019 постанову від 04.07.2019 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасовано;

22.07.2020 матеріали кримінального провадження №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України передано за підслідністю до сектору дізнання Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області;

16.10.2020 сектором дізнання Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження керуючись ч. 1 ч. 284 КПК України;

19.11.2020 постанову від 16.10.2020 по кримінальному провадженню №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасовано;

18.03.2021 року матеріали кримінального провадження №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України було передано за підслідністю до сектору дізнання відділення поліції №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області;

в ході проведення досудового розслідування були проведено наступні слідчі (розшукові) дії: допитано свідків вчинення кримінального правопорушення; надано доручення оперативному підрозділу у порядку ст. 401 КПК України (а.с.45-47).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №621780 ОСОБА_1 є інвалідом І групи безстроково (а.с.26).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС Красногвардійського району м.Дніпропетровська 24.06.1984 року, відповідно до якого між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 02.08.1971 року укладено шлюб, актовий запис №541.

27 січня 1986 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано, про що складено відповідний актовий запис №108, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого повторно Красногвардійським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ 15.04.2009 року.

Позивачка 30 квітня 2004 року змінила прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАЦС Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 30.04.2004 року.

07 квітня 2009 року шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 було розірвано, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Красногвардійським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ 07.04.2009 року, актовий запис №109.

22 травня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №252 Красногвардійським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського МУЮ ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Як встановлено судом, кримінальне провадження №0000028 було зареєстроване у ЄРДР 29 липня 2015 року за заявою громадянина ОСОБА_6 з приводу можливих неправомірних дій щодо громадянина ОСОБА_2 .

За положеннями частини 1 статті 55 КПК України, в редакції, що діяла на час подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 статті 55 КПК України).

Відповідно до частини 3 вказаної вище статті, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом частини 7 статті 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Колегія звертає увагу, що згідно змісту позовної заяви та пояснень представника позивачки у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, позивачка просить стягнути моральну шкоду на свою користь через бездіяльність правоохоронного органу саме у кримінальному провадженні №0000028.

Апеляційним судом встановлено, що заява про вчинення кримінального правопорушення подана громадянином ОСОБА_6 . Матеріали кримінального провадження №0000028 не містять заяви ОСОБА_1 про залучення її у вказаному провадженні як потерпілої або процесуальних документів щодо визнання (набуття статусу) ОСОБА_1 потерпілою. Матеріали вказаного провадження не містять процесуальних документів про залучення ОСОБА_1 у будь-якому процесуальному статусі, зокрема, свідка. Вказане провадження також не містить письмових доказів звернення ОСОБА_1 чи її представника про надакння позивачці статусу потерпілої.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги правове обгрунтування позову, недоведеність позивачкою твердження про наявність у неї процесуального статусу потерпілої у кримінальному провадженні №0000028, - колегія дійшла висновку про недоведеність доводів позову про спричинення позивачці моральної шкоди у звязку з бездіяльністю слідчого органом під час розслідування кримінального провадження №0000028, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди.

Посилання представника позивачки на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 року у справі №204/2043/18 (провадження №1-кс/204/566/18), якою задоволено скаргу ОСОБА_6 , що є ініціатором порушення кримінального провадженням №0000028, та скасовано постанову слідчого від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження №0000028, - не спростовують викладених вище висновків апеляційного суду, та не доводить набуття позивачкою статусу потерпілої у вказаному кримінальному провадженні.

Позивачкою не наведено належного обгрунтування та не представлено доказів наявності причинно-наслідкового звязку між спричиненням їй моральної шкоди та бездіяльністю слідчих органів у кримінальному провадженні №0000028, яке було порушене за фактом відчуження квартири по АДРЕСА_1 , на яку претендував чоловік позивачки ОСОБА_2 . У позові не наведено обгрунтування та не надано доказів щодо наявності у позивачки права на вказану квартиру, щодо обставин та підстав прийняття (неприйняття) спадщини після смерті чоловіка, тощо.

Суду надана копії заява ОСОБА_2 від 18 червня 2013 року до прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.190, 384 387 КК України, (а.с.12-13). Згідно листа прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 05.07.2013 року №67-137-13, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відносно дійсності довідки-характеристики виданої КП ДМБТІ від 31.01.1995 року, справжності підписів на заявах співвласників будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , - відсутні. 09 липня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська на бездіяльність прокурора Красногвардійського району м.Дніпропетровська Снігура А.С., яка полягає у невнесенні прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄДРД. Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2013 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Отже, вказана вище заява ОСОБА_2 від 18.06.2013 року не була підставою відкриття кримінального провадження №0000028.

За життя ОСОБА_2 не звертався до суду з позовом про відшкодування моральної чи іншої шкоди з підстав відмови йому у 2013 році у внесенні відомостей до ЄРДР; даний факт не заперечується представниками сторін.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року по справі №554/5980/18.

З урахуванням наведеного вище, встановивши, що ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не є стороною спірних правовідносин, - в задоволенні позовних вимог до Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повинно бути відмовлено.

Колегія звертає увагу, що заявляючи позов про стягнення моральної шкоди з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області шляхом списання коштів, - позивачкою обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, враховуючи, що Державна казначейська служба України у спірних правовідносинах є неналежним відповідачем.

За положеннями частини 4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановивши, що позивачкою не доведено набуття статусу учасника кримінального провадження №0000028, у звязку з тривалим нерозслідуванням якого предявлено даний позов; приймаючи до уваги, що позивачкою не доведено причинно-наслідковий звязок між моральною шкодою та фактом порушення процесуального закону у вказаному кримінальному провадженні, - колегія дійшла висновку, що місцевим судом неправильно застосовані норми права, тому наявні підстави для виходу за межі апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення повністю з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Клопотань про надання суду інших доказів, про витребування певних доказом судом позивачкою, її представником не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія наголошує, що позивачка не позбавлена можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова