Справа № 156/394/22
Провадження № 2/156/205/22
Рядок статзвіту № 9
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2022 року Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарями судових засідань Кирилюк Л.М., Кицею Л.Ф.,

за участі: представниці позивача - адвоката Білецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 , представниця позивача - адвокат Білецька Інна Миколаївна, до ОСОБА_2 та Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області, треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача

1.1. ОСОБА_1 , від імені та в інтересах котрого діє адвокат Білецька Інна Миколаївна, звернувся 04.07.2022 до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_2 та Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування.

1.2. Представниця позивача зазначає, що згідно з даними з інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , вказане нерухоме майно раніше належало дядькові позивача - ОСОБА_5 , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступивши у фактичне володіння та користування нерухомістю.

1.3. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя не зареєстрував на своє ім`я права власності на спірний житловий будинок, право власності на земельну ділянку під згаданим будинком також в установленому законом порядку зареєстроване не було. Водночас ОСОБА_5 01.03.2002 склав заповіт, згідно з яким заповів будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами позивачу ОСОБА_1 ..

1.4. На день смерті ОСОБА_5 у спірному житловому будинку були зареєстровані ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_3 , його донька - ОСОБА_4 . Позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого дядька, вступивши у фактичне володіння та користування нерухомістю.

1.5. Другим спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_2 , котра у 2004 році подала до Іваничівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (щодо іншого об`єкта нерухомого майна), заведена спадкова справа № 433/2004.

1.6. ОСОБА_1 звертався до Іваничівської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі йому свідоцтва про спадщину за заповітом. Постановою державного нотаріуса від 23.09.2021 позивачу відмовлено у вчинені відповідних нотаріальних дій, оскільки у справі відсутні правовстановлюючі документи, котрі б підтверджували належність домоволодіння АДРЕСА_1 спадкодавцеві ОСОБА_5 ..

1.7. Позивач позбавлений можливості здійснити оформлення своїх майнових прав на спадкове майно в позасудовому порядку, оскільки документи на спірний об`єкт нерухомого майна не збереглись, в державних реєстрах відсутні відомості щодо реєстрації права власності на нерухомість за попередніми власниками. З огляду на це, ОСОБА_5 вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

2. Стислий виклад позиції відповідачів

2.1. Відповідачка ОСОБА_2 була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому розгляді не прибула, 12.08.2022 надала до суду заяву, в якій просила підготовче засідання в справі та судовий розгляд здійснювати без її участі, не заперечувала проти визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.61,76).

2.2. Відповідача - Іваничівську селищну раду Володимирського району Волинської області, яка діє від імені та в інтересах відповідної територіальної громади, було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом. Відповідачем не направлено до суду уповноваженого представника для участі в судових засіданнях, висловлено клопотання щодо здійснення розгляду справи без участі такого представника.

2.3.Відповідачем 12.08.2022 надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.59-60). Відповідач не визнає позову та заперечує проти його задоволення, звертає увагу суду, що спір виник між двома спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом позову є визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на котрій розміщено спірне нерухоме майно, не була оформлена належним чином, ніколи не належала на праві приватної власності ОСОБА_5 .. Це свідчить про відсутність у заповідача права на розпорядження земельною ділянкою, зокрема, на передачу її у спадок ОСОБА_1 .. Через відсутність права на земельну ділянку неможливо визнати право власності на об`єкт нерухомого майна, зведений на цій земельній ділянці. Надані представницею позивача копії технічних документів на спірну нерухомість не містять інформації щодо прийняття будинку в експлуатацію.

3. Заяви (клопотання) учасників справи

3.1. Позивача ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому розгляді не прибув, 12.08.2022 представниця позивача - адвокат Білецька І.М. надала до суду заяву, в якій просила підготовче засідання в справі та судовий розгляд здійснювати без участі позивача.

3.2. Під час судового розгляду цивільної справи представниця позивача - адвокат Білецька І.М. (діє на підставі свідоцтва про права на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1296, виданого 05.02.2021 Радою адвокатів Волинської області, ордера серії АС № 1030485 на надання правової (правничої допомоги), виданого адвокатом 01.12.2021; а.с.45,46) заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, на обґрунтування своєї позиції навела доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

3.3. Представниця позивача - адвокат Білецька І.М. 05.10.2022, 21.10.2022 подавала до суду клопотання щодо долучення до справи додаткових письмових доказів, щодо витребування доказів від відповідача, щодо виклику для допиту свідків. Зазначені клопотання судом задоволені.

3.4. Третя особа -1 ОСОБА_3 була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому розгляді не прибула, 20.10.2022 надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд здійснювати без її участі, не заперечувала проти визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

3.5. Третя особа -1 ОСОБА_4 була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому розгляді не прибула, 20.10.2022 надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд здійснювати без її участі, не заперечувала проти визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

4. Інші процесуальні дії в справі

4.1.Ухвалою судді від 27.07.2022 прийнято до розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування, відкрито провадження в справі, визначено необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

4.2. Ухвалою суду від 12.08.2022 підготовче провадження в справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 05.09.2022 на 13 год. 00 хв., витребувано з Волинського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії документів зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 ..

4.3. Ухвалою суду від 05.09.2022 залучено до участі в справі як третіх осіб, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , витребувано додаткові докази з Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області, з Волинського обласного державного нотаріального архіву, з архівного відділу Володимирської районної військової адміністрації Волинської області, з Державного архіву Волинської області.

4.4. Ухвалою суду від 05.10.2022 за клопотанням сторони позивача витребувано додаткові докази з Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області, з архівного відділу Володимирської районної військової адміністрації Волинської області, продовжено строк розгляду справи в порядку загального позовного провадження на тридцять днів.

5. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі

5.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

5.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

5.3. Суд, вислухавши пояснення представниці позивача -адвоката Білецької І.М., допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

5.4. Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у сел. Іваничі Іваничівського району Волинської області, його батьками є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.09.1969 Іваничівським райбюро ЗАГС (а.с.7).

5.5. Дядько позивача - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Іваничі Іваничівського району Волинської області (а.с.8).

5.6. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений 01.03.2002 секретарем виконкому Риковичівської сільської ради Трачук С.Г., № за реєстром 15, згідно з яким заповідав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а. с. 9).

5.7. Зі змісту наданої стороною позивача будинкової книги для прописки громадян, котрі проживають в буд. АДРЕСА_1 (ведеться з 1961 року), вбачається, що в згаданому домоволодінні були зареєстровані, в тому числі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.10-13).

5.8. Згідно з довідкою Іваничівської селищної ради від 17.06.2021 № 715/08-14/2-21 станом на 06.03.2002 за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14).

5.9. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.08.2021 № 272123368 на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності, інші речові права, іпотеки обтяження не зареєстровані за будь-якими особами (а.с.15).

5.10. Зі змісту наданих стороною позивача копій інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , котра велась КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що до складу згаданого домоволодіння включені жилий будинок, хлів (літня кухня), хлів, огорожа, вбиральня, володільцями об`єктів нерухомого майна зазначені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а. с. 14-23); в інвентаризаційній справі міститься замовлення, складене від імені ОСОБА_5 23.03.1992 про здійснення інвентаризації, складання поверхового плану та оцінки будинку АДРЕСА_1 (а.с.24).

5.11. За повідомленням Іваничівської селищної ради від 10.09.2021 № 1446/16/2-21, отриманим на запит адвоката позивача, відомості щодо права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, погосподарський облік на території селищної ради не ведеться, рішення щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ухвалене не було (а.с.27). Така ж інформація зазначена в листі Іваничівської селищної ради від 27.07.2021 № 1271/16/2-21 (а.с.28).

5.12. Згідно з довідкою КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 20.09.2021 № 3814 станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.29).

5.13. За повідомленням Володимир-Волинської РДА Волинської області від 22.09.2021 № 2455/30/2-21 від 10.09.2021 № 1446/16/2-21, отриманим на запит адвоката позивача, в районній державній адміністрації відсутні будівельний паспорт, технічна документація, проєкт забудови садиби щодо житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.32).

5.14. Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленим станом на 05.07.2021 ФОП ОСОБА_11 на замовлення ОСОБА_1 , до складу згаданого домоволодіння входять: житловий будинок (1962 року забудови), погріб під частиною будинку (1962 року забудови), ганок, сарай, хлів, убиральня; вартість нерухомості станом на 01.12.2021 складає 89017,00 грн. (а.с.33-36).

5.15. ОСОБА_1 звертався до Іваничівської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі йому свідоцтва про спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 . Постановою державного нотаріуса від 23.09.2021 позивачу відмовлено у вчинені відповідних нотаріальних дій, оскільки у справі відсутні правовстановлюючі документи, котрі б підтверджували належність домоволодіння АДРЕСА_1 спадкодавцеві ОСОБА_7 (а.с.37). Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачем не була оскаржена в судовому чи адміністративному порядку.

5.16. За повідомленням Іваничівської державної нотаріальної контори від 04.08.2022 № 202/01-16 після смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) була заведена спадкова справа № 433/2004, згадана справа передана на зберігання до Волинського обласного державного нотаріального архіву (а.с.56 -57).

5.17. Зі змісту документів спадкової справи № 433/2004 (заведеної після смерті ОСОБА_5 ), наданих на запит суду Волинським обласним державним нотаріальним архівом (а. с. 66-74), убачається, що ОСОБА_5 постійно мешкав у сел. Іваничі Волинської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після нього залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 (будинок належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна від 29.04.2003, рішення виконкому Іваничівської селищної ради від 29.04.2003 № 64) та грошові кошти на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 в Іваничівському відділення Ощадбанку № 7938. Зазначену спадщину прийняла донька померлого - ОСОБА_2 , подавши про це заяву до державного нотаріуса 25.10.2004.

5.18. У спадковій справі № 433/2004 міститься заповіт, посвідчений 01.03.2002 секретарем виконкому Риковичівської сільської ради Трачук С.Г., № за реєстром 14, згідно з яким ОСОБА_7 заповідав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , грошовий вклад в Іваничівському відділенні Ощадбанку ОСОБА_2 . 10.12.2004 ОСОБА_2 отримала у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

5.19. Також у спадковій справі містяться копії свідоцтв про реєстрацію актів цивільного стану, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Риковичі Іваничівського району Волинської області, його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_12 ; ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у сел. Іваничі Іваничівського району Волинської області; ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у сел. Іваничі Іваничівського району Волинської області.

5.20. Стороною позивача додатково надано до суду повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 20.10.2022 № 7, згідно з яким ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками були ОСОБА_6 , 1905 р. н., та ОСОБА_12 , 1913 р. н. (а.с.117-118).

5.21. За повідомленням Волинського обласного державного нотаріального архіву від 14.09.2022 № 499/01-21, наданим на запит суду, спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 в фонді № 1 Іваничівської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с.87,88).

5.22. Зі змісту повідомлення Державного архіву Волинської області від 27.09.2022 № 290/01.30 та доданого до нього протоколу засідання виконавчого комітету Іваничівської селищної ради депутатів трудящих Іваничівського району Волинської області від 20.06.1967 № 12 вбачається, що 20.06.1967 виконком селищної ради розглядав заяви громадян про виділення земельних ділянок під будівництво жилих будинків, зокрема, виконком вирішив виділити ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,07 га по АДРЕСА_2 (а. с. 93,94-98).

5.23. За повідомленням Іваничівської селищної ради від 12.10.2022 № 655/01-16/2-22, отриманим на запит суду (за клопотанням сторони позивача), документи, котрі б підтверджували перейменування у АДРЕСА_2 в період з 1961 року і до теперішнього часу, в селищній раді відсутні (а.с.112).

5.24. Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.09.2022 № 309326298, від 09.09.2022 № 309326695 на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку за цією ж адресою право власності, інші речові права, іпотеки обтяження не зареєстровані за будь-якими особами (а.с.99-100).

5.25. Крім того, в судовому засіданні 21.10.2022 за клопотанням представниці позивача були допитані як свідки в справі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

5.26. Так, свідок ОСОБА_13 повідомила, що тривалий час мешкає в АДРЕСА_3 , знає особисто ОСОБА_1 , він, його дружина та донька мешкали в будинку по АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_15 проживали його дід ( ОСОБА_16 ) та бабуся, ОСОБА_15 доглядав за ними, допомагав по господарству. Будинок за вказаною адресою побудував дід ОСОБА_17 в 1960-х роках, після смерті ОСОБА_18 спадщину прийняв ОСОБА_5 (дядько ОСОБА_19 ), а вже після смерті дядька спадщину прийняв ОСОБА_1 , інших спадкоємців, котрі б виявляли інтерес до згаданого житлового будинку, проживали би там, свідок не знає. Свідок також підтвердила, що АДРЕСА_3 , на котрій зараз проживає вона сама та ОСОБА_1 , колись була іменована як АДРЕСА_2 , свідок надала до суду технічні документи на власний житловий будинок, де зазначено, що буд. АДРЕСА_4 , в якому мешкає ОСОБА_20 , після завершення будівництва значився як буд.

АДРЕСА_5 . Свідок ОСОБА_14 повідомила, що тривалий час мешкає в АДРЕСА_3 , знає особисто ОСОБА_1 , він, його дружина та донька мешкали в будинку по АДРЕСА_3 , садили город, вели присадибне господарство, разом з ОСОБА_15 проживав його родич поважного віку - ОСОБА_16 , коли дід ОСОБА_17 помер, ОСОБА_15 фактично вступив у спадщину, здійснюючи користування та володіння житловим будинком. Інших спадкоємців, котрі б виявляли інтерес до згаданого житлового будинку, проживали би там, свідок не знає Також ОСОБА_14 підтвердила факт перейменування

АДРЕСА_2 . Оцінка суду.

6.1. Вирішуючи заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги по суті, суд виходить з такого.

6.2. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу (ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

6.3. Ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності визнано непорушним.

6.4. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

6.5. Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

6.6. Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

6.7.Як зазначено в ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

6.8. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). В свою чергу, за змістом ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

6.9. Предметом судового розгляду в цивільній справі є констатація наявного речового права позивача на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , до складу згаданого домоволодіння входять: житловий будинок (1962 року забудови), погріб під частиною будинку (1962 року забудови), ганок, сарай, хлів, убиральня. Право власності на вказане домоволодіння на теперішній час не є зареєстрованим за жодною особою (доклад. див. п. 5.12,5.24. цього рішення).

6.10. Як встановлено судом з інформації в інвентаризаційній справі БТІ на спірне домоволодіння, з показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , житловий будинок по АДРЕСА_3 був зведений ОСОБА_6 у 1960-х роках (доклад. див. п. 5.10.,5.26.,5.27. цього рішення).

6.11. За життя ОСОБА_6 виконкомом Іваничівської селищної ради депутатів трудящих 20.06.1967 була виділена земельна ділянка під будівництво жилого будинку площею 0,07 га по АДРЕСА_2 ; в подальшому здійснено перейменування

АДРЕСА_2 . У 1962-1965 р. р. питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до зазначеного Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці нормативні документи, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

6.13. Згідно зі ст. 1 згаданого Указу від 26.08.1948 кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. П. 2 Постанови від 26.08.1948 визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

6.14. Згідно з цими нормативними актами підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

6.15. Лише згодом, 31.01.1966 Міністерством комунального господарства Української РСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР.

6.16. Згідно з п. п. 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за п.10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, зведений після видання Указу від 26.08.1948, був затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

6.17. Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

6.18. У постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13 висловлена правова позиція, згідно з якою право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Указ Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 та Постанова Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

6.19. Отже, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 за життя отримав у встановленому на той час порядку земельну ділянку під будівництво жилого будинку по АДРЕСА_2 , збудував там житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, мав право власності на це домоволодіння.

6.20. ОСОБА_6 був рідним батьком ОСОБА_5 (дядька позивача). ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у сел. Іваничі Волинської області.

6.21. На час смерті ОСОБА_6 чинними були положення Цивільного кодексу (ЦК) Української РСР (ухвалений 18.07.1963), які регулювали, зокрема, спадкові правовідносини.

6.22. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

6.23. Часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР).

6.24. Спадкоємцями могли бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

6.25. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги були, зокрема, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

6.26. Згідно зі ст. 548 ЦК для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

6.27. Допитана судом як свідок ОСОБА_13 підтвердила, що ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 фактично вступив у володіння спадковим майном, яке залишилось (був прописаний та мешкав у домоволодінні АДРЕСА_3 ). Крім того, про фактичне володіння ОСОБА_7 спірним будинком свідчать записи про прописку вказаної особи в будинковій книзі, відповідні записи інвентаризаційній справі БТІ, його особисте звернення до БТІ 23.03.1992 з приводу здійснення інвентаризації, складання поверхового плану та оцінки будинку (доклад. див. п. 5.7,5.10 цього рішення).

6.28. Відтак, суд вважає доведеним фактичне прийняття ОСОБА_5 спадщини (домоволодіння АДРЕСА_1 ) після смерті його батька ОСОБА_6 .

6.29. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Іваничі Іваничівського району Волинської області. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений 01.03.2002 секретарем виконкому Риковичівської сільської ради Трачук С.Г., № за реєстром 15, згідно з яким заповідав домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

6.30. На підставі ст. 524,548,549 ЦК УРСР (в ред. станом на 30.10.1999) ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (домоволодінням АДРЕСА_1 ) і таким чином прийняв спадщину після ОСОБА_7 .. Фактичне володіння ОСОБА_1 спірним житловим будинком підтвердили у своїх показаннях свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (доклад. див. п. 5.26.,5.27. цього рішення). Також фактичне володіння позивача спадковим майном підтверджено змістом довідки Іваничівської селищної ради від 17.06.2021 № 715/08-14/2-21 (згідно з якою станом на 06.03.2002 за адресою: АДРЕСА_3 , були зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), на записи про прописку вказаних осіб в будинковій книзі (доклад. див. п. 5.7.,5.8. цього рішення).

6.31. Позивач звертався до Іваничівської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі йому свідоцтва про спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 . Постановою державного нотаріуса від 23.09.2021 ОСОБА_7 відмовлено у вчинені відповідних нотаріальних дій, оскільки у справі відсутні правовстановлюючі документи, котрі б підтверджували належність домоволодіння АДРЕСА_1 спадкодавцеві ОСОБА_7 ..

6.32. Позивач через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно позбавлений можливості оформити своє право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже його право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України).

6.34. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

6.35. Відповідно до ч. 3 ст. 3 згаданого Закону права на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

6.36. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією Держплану УРСР і Міністерства юстиції УРСР від 29.07.1959 «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP» (втратила чинність).

6.37. При цьому виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

6.38. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчував прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до них, визнавався технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна (згідно з ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затв. наказом Держкоммістобудування України від 05.10.1994 № 48, чинність з 01.01.1995 по 18.10.2004).

6.39. Таким чином, у разі реєстрації збудованого у 1960-х роках будинку, особою яка його збудувала, достатнім було (станом на 06.02.2002) подання технічного паспорту, який по своїй суті підтверджує факт відповідності будинку будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. Для визнання за позивачем права власності на такий будинок в порядку спадкування достатньо встановити, що будинок (домоволодіння) не є самочинним будівництвом та може спадкуватись як об`єкт права власності на нерухоме майно. Ці обставини доведені дослідженими під час судового розгляду матеріалами інвентаризаційної справи БТІ, показаннями свідків, довідкою Іваничівської селищної ради від 17.06.2021 № 715/08-14/2-21, записами в будинковій книзі про прописку осіб в домоволодінні АДРЕСА_3 .

6.40. П.9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

6.41. Отже, враховуючи, що позивач фактично прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті ОСОБА_7 , котрий склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 , де зазначив конкретне нерухоме майно, водночас ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане домоволодіння в органах нотаріату не може через відсутність правовстановлюючого документа, право позивача підлягає судовому захисту, а позовні вимоги - задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Керуючись ст.3,4,11,15,16,316,317,318,319,325,328,1216,1217,1218 Цивільного кодексу України, ст. 3,4,5,10,12,13,19, 258,259,264,265,268 Цивільного процесуального України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 (народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Риковичі Волинської області, УРСР, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Іваничі Волинської області, Україна) на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 28.10.2022.

Учасники справи:

1)позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

2)відповідач 1 - ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

3)відповідач 2 - Іваничівська селищна рада Володимирського району Волинської області, ідентифікаційний код юридичної особи за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань 04335186;

4)третя особа 1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків у справі відсутні;

5)третя особа 2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків у справі відсутні.

Суддя А. Є. Бєлоусов