Справа № 702/349/22
Провадження № 2/702/233/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» про стягнення заборгованості за договорами позики,

в с т а н о в и в :

Позивач 12.07.2022 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договорами позики.

Заявлена вимога мотивована тим, що 15.11.2018 між ОСОБА_1 (надалі позивач/позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Котельно-механічний завод «Пархоменко» (надалі - відповідач/позичальник) було укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) № 46 (надалі - Договір № 46), згідно з умовами якого, а саме п.1.1. Договору № 46 позикодавець надає позичальнику грошову позику для погашення заборгованості останнім перед ПАТ «Державний ощадний банк України» згідно договору кредитної лінії № 121.10-10-35 від 21.12.2017, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Відповідно до п. 2.1. договору № 46, сума позики, яка надається позикодавцем позичальнику становить 2 035 000,00 грн, але сторони передбачають, що сумою позики буде вважатись та сума грошових коштів, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок позичальника за весь період позики згідно даного Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 46, позикодавець надає позику протягом 7 робочих днів з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до п. 3.2. договору № 46, позика надається в безготівковій формі.

Належне виконання позивачем своїх обов`язків за Договором № 46 підтверджується квитанцією № 24 від 20.11.2018, згідно з якою позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 2 035 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору № 46, строк позики розпочинається з моменту надходження суми позики на банківський розрахунковий рахунок позичальника та діє до 01.07.2019. До закінчення вказаного строку у даному пункті позичальник зобов`язується повернути повну суму отриманої позики Позикодавцю.

Відповідач частково повернув суму позики перед позивачем, а саме: 05.07.2019 у розмірі 100 000,00 грн; 17.08.2019 у розмірі 100 000,00 грн; 25.09.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 21.10.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 24.10.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 04.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 12.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 15.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 18.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 20.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 09.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 11.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 13.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 18.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 03.04.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 06.04.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 15.04.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 18.06.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 24.06.2020 у розмірі 20 000,00 грн; 12.08.2020 у розмірі 30 000,00 грн; 05.10.2020 у розмірі 45 000,00 грн; 02.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 03.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 16.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 16.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 30.12.2020 у розмірі 15 000,00 грн; 15.01.2021 у розмірі 50 000,00 грн; 15.01.2021 у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно, до вищевказаного позичальник повернув суму позики позикодавцю у розмірі 1 410 000,00 грн та, відповідно, сума боргу відповідача перед позивачем за договором позики (поворотної фінансової допомоги) № 46 від 15.11.2018 на дату подачі цієї позовної заяви становить 625 000,00 грн.

29.11.2018 між ОСОБА_1 (надалі - позивач/позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Котельно-механічний завод «Пархоменко» (надалі - відповідач/позичальник) було укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) № 47 (надалі договір № 47), згідно умов якого, а саме п.1.1. позикодавець надає позичальнику грошову позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Відповідно до п. 2.1. договору № 47, сума позики, яка надається позикодавцем позичальнику становить 2 000 000,00 грн, але сторони передбачають, що сумою позики буде вважатись та сума грошових коштів, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок позичальника за весь період позики згідно даного договору.

Відповідно до п. 3.2. договору № 47 позика надається в безготівковій формі.

Належне виконання позивачем своїх обов`язків за договором № 47 підтверджується квитанціями, згідно з якими позикодавцем було перераховано на розрахунковий рахунок позичальника грошові кошти, а саме: № 0.0..1 від 05.12.2018 у розмірі 19 801,99 грн; № 24 від 10.11.2018 у розмірі 84 500.00 грн; № 24 від 13.12.2018 у розмірі 33 000,00 грн; № 24 від 21.12.2018 у розмірі 532 000,00 грн; № 24 від 21.12.2018 у розмірі 553 000,00 грн; № 24 від 21.12.2018 у розмірі 21 250,00 грн; № 0.0..1 від 19.02.2019 у розмірі 9 900,99 грн.

Всього за договором № 47 позикодавцем було надано позичальнику суму позики в розмірі 1 253 452,98 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору, строк позики розпочинається з моменту надходження суми позики на банківський розрахунковий рахунок позичальника та діє до 28.11.2019. До закінчення вказаного строку у даному пункті позичальник зобов`язується повернути повну суму отриманої позики позикодавцю.

Відповідно, до вищевказаного позичальник не повернув суму отриманої позики позикодавцю у розмірі 1 253 452,98 грн та сума боргу відповідача перед позивачем за договором позики (поворотної фінансової допомоги) № 47 від 29.11.2018 на дату подачі цієї позовної заяви становить 1 253 452,98 грн.

28.01.2022 між ОСОБА_1 (надалі - позивач/позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Котельно-механічний завод «Пархоменко» (надалі - відповідач/позичальник) було укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) № 1 (надалі - договір № 1), згідно умов якого, а саме п.1.1. договору № 1, позикодавець надає позичальнику грошову позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Відповідно до п. 2.1. договору № 1 сума позики, яка надається позикодавцем позичальнику становить 200 000,00 грн, але сторони передбачають, що сумою позики буде вважатись та сума грошових коштів, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок позичальника та/або отримана позичальником фактично від позикодавця за весь період позики згідно даного Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 1 позикодавець надає позику частинами протягом усього строку дії цього Договору та розпочинається з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до п.3.2. договору №1, позика надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий банківський рахунок та/або готівковій формі через касу позичальника.

Належне виконання позивачем своїх обов`язків за договором № 1 підтверджується прибутковими касовими ордерами згідно яких, позикодавцем було передано готівкою грошові кошти особисто через касу позичальника, а саме: № НОМЕР_1 від 28.01.2022 у розмірі 20 000,00 грн; № К від 18.03.2022 у розмірі 13 000,00 грн; № К від 10.05.2022 у розмірі 14 300,00 грн; № К від 30.05.2022 у розмірі: 11 000,00 грн.

Всього за договором № 1 позикодавцем було надано позичальнику суму позики в розмірі: 58 300,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору №1, строк позики розпочинається з моменту надходження суми позики на банківський розрахунковий рахунок Позичальника та/або отримання Позичальником у готівковій формі через касу позичальника та діє до 01.07.2022. До закінчення вказаного строку у даному пункті позичальник зобов`язується повернути повну суму отриманої позики позикодавцю.

Відповідно до вищевказаного позичальник не повернув суму отриманої позики позикодавцю у розмірі 58 300,00 грн та сума боргу відповідача перед позивачем за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №1 від 28.01.2022 на дату подачі цієї позовної заяви становить 58 300,00 грн.

Всього непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за договорами позики (поворотної фінансової допомоги) № 46 від 15.11.2018, № 47 від 29.11.2018 та № 1 від 28.01.2022 сукупно складає 1 936 752, 98 грн.

Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики (поворотної фінансової допомоги) № 46 від 15.11.2018, № 47 від 29.11.2018 та № 1 від 28.01.2022 у розмірі 1 936 752, 98 грн та стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 13.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю, з підстав зазначених у позовній заяві, просив його задовольнити.

В підготовчому засіданні представник відповідача ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» Цимбал В.В. позов визнав, не заперечував проти його задоволення, спору з приводу сум пред"явлених до стягнення немає.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.11.2018 між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» укладено договір позики № 46 (поворотної фінансової допомоги) (далі - договір № 46), згідно з яким сторони узгодили умови договору шляхом його підписання (а.с. 9 - 10).

Відповідно до п. 1.1., 1.2 договору № 46 позикодавець надає позичальнику грошову позику для погашення заборгованості останнім перед ПАТ «Державний ощадний банк України» згідно договору кредитної лінії № 121.10-10-35 від 21.12.2017, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Оскільки, між сторонами налагоджуються тісні взаємовигідні ділові стосунки, позика надається позичальнику на безвідсотковій основі.

Згідно п. 2.1. договору № 46, сума позики, яка надається позикодавцем позичальнику становить 2 035 000,00 грн, але сторони передбачають, що сумою позики буде вважатись та сума грошових коштів, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок позичальника за весь період позики згідно даного договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 46 позикодавець надає позику протягом 7 робочих днів з моменту підписання даного договору.

Згідно п. 3.2. договору № 46 позика надається в безготівковій формі.

Відповідно до квитанції № 24 від 20.11.2018 позивачем ОСОБА_3 перераховано на розрахунковий рахунок відповідача ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» грошові кошти у розмірі 2 035 000,00 грн, призначення платежу: «внесення коштів згідно договору позики № 46 від 15.11.2018 від засновника ТОВ «КМЗП» через ОСОБА_1 » (а.с. 14). Факт перерахування коштів не заперечує і відповідач.

Таким чином, позивачем надано відповідачу ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» позику в розмірі 2 035 000,00 грн, що підтверджено квитанцією № 24 від 20.11.2018 (а.с. 14).

Відповідно до п. 4.1. договору № 46 строк позики розпочинається з моменту надходження суми позики на банківський розрахунковий рахунок позичальника та діє до 01.07.2019. До закінчення вказаного строку у даному пункті позичальник зобов`язується повернути повну суму отриманої позики позикодавцю.

Згідно п. 5.1., 5.2. договору № 46 позика повертається позикодавцю на його банківський розрахунковий рахунок та/або видається через касу позичальника на першу вимогу позикодавця в межах строку, вказаного в п. 4.1. цього договору. Позичальник має право повертати позику частинами.

Відповідно до змісту позовної заяви відповідач частково повернув суму позики перед позивачем, а саме: 05.07.2019 у розмірі 100 000,00 грн; 17.08.2019 у розмірі 100 000,00 грн; 25.09.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 21.10.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 24.10.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 04.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 12.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 15.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 18.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 20.11.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 09.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 11.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 13.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 18.12.2019 у розмірі 50 000,00 грн; 03.04.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 06.04.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 15.04.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 18.06.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 24.06.2020 у розмірі 20 000,00 грн; 12.08.2020 у розмірі 30 000,00 грн; 05.10.2020 у розмірі 45 000,00 грн; 02.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 03.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 16.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 16.12.2020 у розмірі 50 000,00 грн; 30.12.2020 у розмірі 15 000,00 грн; 15.01.2021 у розмірі 50 000,00 грн; 15.01.2021 у розмірі 50 000,00 грн, загальна сума 1 410 000,00 грн. Даний факт не спростовано відповідачем, а навпаки позов визнано повністю, а тому суд вважає, що дані обставини не підлягають доказування, оскільки відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, судом встановлено та не заперечувалось відповідачем у справі, що 15.11.2018 ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» отримало у позику грошові кошти в сумі 2 035 000,00 грн, які зобов`язувалось повернути до 01.07.2019, та які станом на 12.07.2022 (дата подачі позову) частково, а саме в розмірі 625 000,00 грн не повернуло.

Судом встановлено, що 29.11.2018 між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» укладено договір позики № 47 (поворотної фінансової допомоги) (далі - договір № 47), згідно з яким сторони узгодили умови договору шляхом його підписання (а.с. 15 - 16).

Відповідно до п. 1.1., 1.2 договору № 47 позикодавець надає позичальнику грошову позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Оскільки, між сторонами налагоджуються тісні взаємовигідні ділові стосунки, позика надається позичальнику на безвідсотковій основі.

Згідно п. 2.1. договору № 47, сума позики, яка надається позикодавцем позичальнику становить 2 000 000,00 грн, але сторони передбачають, що сумою позики буде вважатись та сума грошових коштів, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок позичальника за весь період позики згідно даного договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 47 позикодавець надає позику протягом 3 робочих днів з моменту підписання даного договору.

Згідно п. 3.2. договору № 47 позика надається в безготівковій формі.

Відповідно до квитанцій: № 0.0..1 від 05.12.2018, № 24 від 10.11.2018, № 24 від 13.12.2018, № 24 від 21.12.2018, № 24 від 21.12.2018, № 24 від 21.12.2018; № 0.0..1 від 19.02.2019 позивачем ОСОБА_3 перераховано на розрахунковий рахунок відповідача ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» грошові кошти у розмірі: 19 801,99 грн, 84 500,00 грн, 33 000,00 грн, 532 000,00 грн; 553 000,00 грн, 21 250,00 грн та 9 900,99 грн, відповідно, на загальну суму 1 253 452,98 грн, призначення платежу: «внесення коштів згідно договору позики № 47 від 29.11.2018 без готівкова на рахунок юридичної особи ТОВ «КМЗП» через ОСОБА_1 » (а.с. 20 - 26). Факт перерахування коштів не заперечує і відповідач.

Таким чином, позивачем надано відповідачу ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» позику в розмірі 1 253 452,98 грн, що підтверджено квитанціями, зазначеними вище (а.с. 20 - 26).

Відповідно до п. 4.1. договору № 47 строк позики розпочинається з моменту надходження суми позики на банківський розрахунковий рахунок позичальника та діє до 28.11.2019. До закінчення вказаного строку у даному пункті позичальник зобов`язується повернути повну суму отриманої позики позикодавцю.

Згідно п. 5.1., 5.2. договору № 47 позика повертається позикодавцю на його банківський розрахунковий рахунок та/або видається через касу позичальника на першу вимогу позикодавця в межах строку, вказаного в п. 4.1. цього договору. Позичальник має право повертати позику частинами.

Відповідно до змісту позовної заяви відповідач не повертав суму позики перед позивачем.

Даний факт не спростовано відповідачем, а навпаки позов визнано повністю, а тому суд вважає, що дані обставини не підлягають доказування, оскільки відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, судом встановлено та не заперечувалось відповідачем у справі, що 29.11.2018 ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» отримало у позику грошові кошти в сумі 1 253 452,98 грн, які зобов`язувалось повернути до 28.11.2019, та які станом на 12.07.2022 (дата подачі позову) не повернуло.

Судом встановлено, що 28.01.2022 між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» укладено договір позики № 1 (поворотної фінансової допомоги) (далі - договір № 1), згідно з яким сторони узгодили умови договору шляхом його підписання (а.с. 27 - 28).

Відповідно до п. 1.1., 1.2 договору № 1 позикодавець надає позичальнику грошову позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Оскільки, між сторонами налагоджуються тісні взаємовигідні ділові стосунки, позика надається позичальнику на безвідсотковій основі.

Згідно п. 2.1. договору № 1, сума позики, яка надається позикодавцем позичальнику становить 200 000,00 грн, але сторони передбачають, що сумою позики буде вважатись та сума грошових коштів, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок позичальника за весь період позики згідно даного договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 1 позикодавець надає позику частинами протягом строку дії цього договору, що розпочинається із дати підписання цього договору.

Згідно п.6.1 договору № 1 цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та перерахування суми позики позичальнику і діє до моменту повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Згідно п. 3.2. договору № 47 позика надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий банківський рахунок та/або готівковій формі через касу позичальника.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру № 1 від 28.01.2022; № 2 від 18.03.2022; № 3 від 10.05.2022; № 4 від 30.05.2022 позивачем ОСОБА_3 передано готівкою через касу позичальника грошові кошти у розмірі: 20 000,00 грн; 13 000,00 грн; 14 300,00 грн; 11 000,00 грн, відповідно, на загальну суму 58 300,00 грн, підстава: «договір позики № 1 (поворотної фінансової допомоги) від 28.01.2022» (а.с. 29 - 32). Факт перерахування коштів не заперечує і відповідач.

Таким чином, позивачем надано відповідачу ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» позику в розмірі 58 300,00 грн, що підтверджено квитанціями, зазначеними вище (а.с. 29 - 32).

Відповідно до п. 4.1. договору № 1 строк позики розпочинається з моменту надходження суми позики на банківський розрахунковий рахунок позичальника та/або отримання позичальником у готівковій формі через касу позичальника та діє до 01.07.2022. До закінчення вказаного строку у даному пункті позичальник зобов`язується повернути повну суму отриманої позики позикодавцю.

Згідно п. 5.1., 5.2. договору № 1 позика повертається позикодавцю на його банківський розрахунковий рахунок та/або видається через касу позичальника на першу вимогу позикодавця в межах строку, вказаного в п. 4.1. цього договору. Позичальник має право повертати позику частинами.

Відповідно до змісту позовної заяви відповідач не повертав суму позики перед позивачем.

Даний факт не спростовано відповідачем, а навпаки позов визнано повністю, а тому суд вважає, що дані обставини не підлягають доказування, оскільки відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, судом встановлено та не заперечувалось відповідачем у справі, що 28.01.2022 ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» отримало у позику грошові кошти в сумі 58 300,00 грн, які зобов`язувалось повернути до 01.07.2022, та які станом на 12.07.2022 (дата подачі позову) не повернуло.

За змістом підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Чинним законодавством України не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. Чинним цивільним законодавством не передбачені обмеження також й щодо суми позики.

Таким чином, договора що були укладені між сторонами, за своєю правовою природою є договорами позики, а тому під час вирішення спору необхідно керуватися положеннями ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.08.2019 у справі № 140/125/17, де зазначено, що правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України згідно з якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (якщо умови про таке є в тексті договору).

Суд враховує, що за встановленими обставинами справи між сторонами виникли правовідносини з договорів позики, що не заперечувалося сторонами.

У постанові від 18.05.2020 у справі № 177/1659/17 (провадження № 61-40766св18) Верховний Суд наголосив, що з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Як було встановлено судом вище, факт отримання грошових коштів за договорами позики підтверджується квитанція із призначенням платежу «внесення коштів на виконання договорів № 46, від 15.11.2018, № 47 від 29.11.2018 та № 1 від 28.01.2022 (а.с. 14, 20 - 26, 29 - 32), на загальну суму 3 346 752,98 грн, з яких позичальник повернув позикодавцю 1 410 000,00 грн.

Враховуючи, що у всіх квитанціях є посилання у призначенні платежу на договора позики № 46, від 15.11.2018, № 47 від 29.11.2018 та № 1 від 28.01.2022, таке призначення платежу визначено позивачем, а відповідач прийняв отримані грошові кошти з таким цільовим призначенням, чим фактично погодився з умовами їх повернення за правилами, встановленими зазначеними договорами позики, а тому суд дійшов переконання, що сторони за взаємною згодою поширили правила зазначених укладених між ними договорів на усі згадані грошові кошти, отримані відповідачем у борг на погоджених ними умовах. Додатково суд враховує факт визнання позову відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, судом встановлено та не заперечувалось відповідачем у справі, що: 15.11.2018 ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» отримало у позику грошові кошти в сумі 2 035 000,00 грн, які зобов`язувалось повернути до 01.07.2019, та які станом на 12.07.2022 (дата подачі позову) повернуло частково, 625 000,00 грн - не повернуло; 29.11.2018 ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» отримало у позику грошові кошти в сумі 1 253 452,98 грн, які зобов`язувалось повернути до 28.11.2019, та які станом на 12.07.2022 (дата подачі позову) не повернуло та 28.01.2022 ТОВ «Котельно - механічний завод «Пархоменко» отримало у позику грошові кошти в сумі 58 300,00 грн, які зобов`язувалось повернути до 01.07.2022, та які станом на 12.07.2022 (дата подачі позову) не повернуло.

Таким чином, вимоги позивача про повернення суми боргу за договорами позики: № 46 від 15.11.2018 в розмірі 625 000,00 грн, № 47 від 29.11.2018 в розмірі 1 253 452,98 грн та № 1 від 28.01.2022 в розмірі 58 300,00 грн, на загальну суму 1 936 752,98 грн підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» про стягнення заборгованості за договорами позики задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» на користь ОСОБА_1 за договором позики № 46 (поворотної фінансової допомоги) від 15.11.2018 грошову суму у розмірі 625 000,00 грн, за договором позики № 47 (поворотної фінансової допомоги) від 29.11.2018 грошову суму у розмірі 1 253 452,98 грн та за договором позики № 1 (поворотної фінансової допомоги) від 28.01.2022 грошову суму у розмірі 58 300,00 грн, а всього: 1 936 752 (один мільйон дев`ятсот тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн 98 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко» на користь ОСОБА_1 судовий збір розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: товариства з обмеженою відповідальністю «Котельно - механічний завод «Пархоменко», місцезнаходження: вул. Промислова,7 с. Половинчик Уманського району Черкаської області, код ЄДРПОУ 39302299.

Повний текст рішення складено 12.08.2022.

Суддя Ю.М.Жежер