Справа № 308/5179/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Крегул М.М., за участю секретаря судових засідань Тимко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, який мотивує тим, що 05.08.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між сторонами було розірвано, а сина залишено проживати разом з матір`ю. Позивач стверджує, що син постійно проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач халатно відноситься до свого обов`язку щодо його участі у житті та вихованні дитини. Батько життям сина, його інтересами та потребами не цікавиться, з сином не спілкується. Єдиним способом участі у житті дитини є нерегулярні грошові надходження у сумі до 2х тисяч гривень . Позивач самостійно власними силами матеріально забезпечує, доглядає та виховує сина і виконує всі обов`язки, необхідні для належного утримання дитини. Єдиним її доходом заробітна плата в розмірі 5 313 гривень на місяць, яку вона отримує, працюючи на посада інспектора з кадрів у ТзОВ «Превеншн» та з цих коштів утримую дитину, оплачує видатки на розвиток та освіту сина, забезпечую сім`ю продуктами харчування, одягом та оплачує комунальні потреби. Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учнем 11-го класу Ужгородської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №12 та потребує значно більших грошових витрат у звязку з відвідуванням гуртків , харчуванням та нерегулярне надання відповідачем коштів не вистачає на потреби їх спільного сина . Позивач зазначає, що син росте і на даний момент потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються його потреби в навчанні (він відвідує додаткові уроки для підготовки для підсумкового екзамену у школі та вступу до вузу), розвитку (відвідує футбольний клуб), виросли витрати на одяг, оздоровлення, тощо та має місце ріст споживчих цін на продукти харчування. На момент звернення до суду з цим позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітню дитину.
Разом з тим, як вказує ОСОБА_1 у позовній заяві, відповідач має достатній дохід, щоб забезпечити необхідні умови для розвитку сина. Він здійснює підприємницьку діяльність у м. Ужгороді, м-н Доманинці, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_1 ) і зареєстрований як ФОП з 14 листопада 2002 року. Має у власності автомобіль марки «Мерседес». Ініціативи щодо збільшення матеріальної підтримки сина та участі у його житті він не проявляє, не бачиться з ним взагалі та не страждає при цьому докорами сумління.
З урахуванням наведеного в позові, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з часу подання заяви до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Васильчук Л.Б. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 05.08.1995 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області актовий запис № 449. Дані обставини підтверджуються та встановлені у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2012 року № 2-7334/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 27.02.2012 року. та згідно якого неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишино проживати при матері ОСОБА_1 .
Однак, як встановлено в судовому засіданні , питання стягнення аліментів на утримання неповнолітного сина ОСОБА_3 з ОСОБА_2 в судовому порядку позивачем ОСОБА_1 не ставилось та судом не вирішувалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Під час даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується долученої до матеріалів справи копією свідоцтва про народження, з перекладом з угорської мови, серії НОМЕР_1 .
За твердженнями позивача, відповідач не піклується про належний фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не бере участі у його вихованні і утриманні, а грошей, які він не регулярно надає, не достатньо.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень щомісячно.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Зі змісту ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини відповідного віку. Так, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Оцінюючи наявні у справі докази, зокрема те, що як вбачається з наданих позивачем реєстраційних даних фізчних осіб підприємців , отриманих від 03.05.2022року - відповідач ОСОБА_2 з 14.11.2002 року зареєстрований, як фізична особа-підприємець, та здійснює підприємницьку діяльність та має дохід.
Як встановлено судом, матеріали справи не містять жодних відомостей, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 наразі перебувають інші діти, непрацездатна дружина, батьки, інші особи та враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний нести витрати на утримання своєї дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень щомісячно.
Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оскільки з позовом позивач звернулася до суду із позовом 03 травня 2022 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати.
За приписами п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Виходячи з наведеного, оскільки позивача ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 24, 56, 105,112, 113,180,182,183, 184, 185, СК України, ст. ст.10,12,13,18,81,258,259,263-265,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 03 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави суму судового збору в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул