Справа № 545/3681/22
Провадження № 2/545/1385/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Богомолової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Безгубенко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовомузасiданнi в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі дійсним та визнання права власності на нежитлову будівлю,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлову будівлю.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що вона придбала у відповідача за 700200,00 грн. нежитлову будівлю цех по переробці сільськогосподарської продукції та виробництву круп, який знаходиться в АДРЕСА_1 . На призначений час відповідач повинен був з`явитися до нотаріуса для посвідчення даного договору, проте не з?явився, в зв`язку з чим позивач змушена звертатися до суду з даним позовом. Також просить суд визнати за нею право власності на вищезгадану нежитлову будівлю.

Позивач та її представник адвокат Салашний М.О. в судове засідання не з`явилися, адвокат Салашний М.О. надав до суду заяву в якій прохав справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з?явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав та просив суд справу розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

01 серпня 2022 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала нежитлову будівлю цех по переробці сільськогосподарської продукції та виробництву круп, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7).

Нежитлова будівля цех по переробці сільськогосподарської продукції та виробництву круп, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 від 15.01.2008р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13,13а,14).

На підтвердження укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 01 серпня червня 2020 надав ОСОБА_1 ключі від приміщення, а також власноручно написав розписку про отримання 700 200 грн, в рахунок продажу нежитлової будівлі ( цеху по переробці сільськогосподарської продукції та виробництву круп свинарника), яка розташована по АДРЕСА_1 , та цього ж дня сторони склали письмовий договір купівлі - продажу, який в подальшому мали намір нотаріально посвідчити. (а.с.9).

Отже, судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було досягнуто згоди щодо предмету договору купівлі-продажу, а саме нежитлової будівлі (свинарника) з прибудовами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та області .

За таких обставин між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу вказаного об`єкту.

Позивачка посилається на те, що договір купівлі- продажу нотаріально не було посвідчено у зв`язку з ухиленням відповідача від явки до нотаріуса.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частинами другою-третьою статті 640 ЦК України передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Також частиною четвертою статті 639 ЦК України визначено, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Як на підставу заявлених вимог позивачка посилалася на положення статті 220 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, законодавець пов`язує можливість визнання судом договору дійсним виключно у разі ухилення однієї із сторін від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Отже, інших підстав, крім ухилення сторін від нотаріального посвідчення та втрати можливості посвідчити такий договір, законодавством непередбачено.

Згідно із положеннями, зокрема, статей 15, 16 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, суд приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з листом про те, що він визнає позовні вимоги ОСОБА_1 і просить їх задовольнити, тому що знаходиться за межами Полтавської області.

Як встановлено судом, позивачка просить визнати вищевказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на об`єкт нерухомого майна з підстав ухилення відповідача від нотаріального посвідчення цього договору.

Суд вважає, що знаходження відповідача за межами Полтавської області не можливо розглядати, як ухилення від нотаріального посвідчення договору-купівлі-продажу.

Жодних об`єктивних перешкод для нотаріального посвідчення договору ( стан здоров`я, виїзд за кордон на постійне місце проживання та ін.) судом не встановлено та з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини. Позивачем не доведено в чому саме полягає безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі статтею 220 ЦК України.

Натомність визнання відповідачем позову спростовує доводи позивача про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірного договору та втрати можливості посвідчити його нотаріально.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність спора про право.

Згідно з статтями 12,81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням того, що з матеріалів справи не вбачається безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, суд вважає, що підстави для визнання судом договору купівлі - продажу дійсним за статтею 220 ЦК України та визнання права власності за позивачкою відсутні.

Водночас, визнання права власності на нерухоме майно в судовому порядку позбавляє державу від надходження платежів які сплачуються та оподатковуються при посвідченні угод купівлі-продажу нерухомості, у порядку передбаченому Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» або статтею 178 Податкового кодексу України.

Керуючись ст. ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі дійсним та визнання права власності на нежитлову будівлю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. В. Богомолова