Справа № 204/3122/22
Провадження № 2/204/1487/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

30 серпня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , визначивши третіми особами ОСОБА_3 та Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)., із вимогою про визнання батьківства (а. с. 2-5).

В обґрунтування заяви вказує, що ОСОБА_3 з 04 жовтня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , але відносини у неї з чоловіком не склалися, тому з листопада 2017 року вони стали проживати окремо. З жовтня 2020 року між ним та ОСОБА_3 фактично склалися шлюбні відносини, вони тали мешкати разом у належній йому квартирі АДРЕСА_1 . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року (справа № 204/1262/21) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 25 червня 2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила від нього доньку, яку вони назвали ОСОБА_4 . Вказує на те, що його батьківство підтверджується висновком експерта № 661 молекулярно-генетичної експертизи про встановлення батьківства від 13 травня 2022 року. Також факт його батьківства визнає ОСОБА_3 . Проте, оскільки його донька, в силу положень ч. 2 ст. 122 СК України, народилася до сплину 10 місяців після розірвання шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , то він не має змоги зареєструвати своє батьківство відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 СК України. Крім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 при реєстрації шлюбу залишила собі прізвище ОСОБА_5 , на сьогодні вони не можуть зареєструвати народження їхньої дитини в органах РАЦС, так як неможливо визначити прізвище їхньої дитини. Листом № 477/14.2-33 від 20 квітня 2022 року Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відмовлено у державній реєстрації народження їхньої доньки ОСОБА_4 та роз`яснено порядок вирішення даного питання у судовому порядку. З цих підстав він вимушений звернутися з вказаним позовом до суду для визнання його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 20 хвилин 04 липня 2022 року (а. с. 27), копія якої надіслана учасникам справи 06 червня 2022 року за вихідним № 8852/22-вих/2/204/1487/22 ( а. с. 28). 05 серпня 2022 року на адресу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернуто конверт, яким відповідачу направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про відкриття провадження (а. с. 49).

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 56).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті суду (а. с. 52), про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 57).

Представник третьої особи Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 55), про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 04 жовтня 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04 жовтня 2013 року (а. с. 6).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 25 червня 2021 року ( а. с. 7 та на звороті).

Відповідно до копії до медичного свідоцтва про народження ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України» № 84 від 19 квітня 2022 року, ОСОБА_3 19 жовтня 2021 року на 38 тижні вагітності о 03 годині 10 хвилин народила живу дівчинку (а. с. 8).

20 квітня 2022 року Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомив ОСОБА_3 листом від 20 квітня 2022 року № 477/14.2-33 про відмову у державній реєстрації її доньки, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та роз`яснено порядок вирішення даного питання у судовому порядку (а. с. 11 та на звороті).

28 квітня 2022 року адвокат Просяник Н.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради із запитом про проведення генетичного дослідження щодо встановлення спірного батьківства за стандартною панеллю локусів між передбачуваним батьком ОСОБА_1 та передбачуваною донькою, попередньо названою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12).

Відповідно до висновку експерта № 661 від 13 травня 2022 року молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства громадянина ОСОБА_1 у відношенні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_3 (а. с. 13-17), ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком дівчинки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами дослідження 20 локусів складає не менше 99,99999999%, з урахуваннями мутації в одному локусі не менше 99,99999%.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 25 червня 2021 року, а вже 19 жовтня 2021 року нею народжено живу дівчинку.

Разом з цим, позивач стверджує, а ОСОБА_3 не заперечує те, що батьком народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 живої дівчинки, є позивач.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Нормою ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Приписами ч. 1 ст. 129 СК України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Отже, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Нормами ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вказує, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суду з прав людини у своєму рішенні від 19 березня 2019 року у справі «М. Т. проти України» звернув увагу на те, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини.

При цьому, ЄСПЛ у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Росії», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Разом з цим, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначив, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Отже, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що висновком молекулярно-генетичної експертизи № 661 від 13 травня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком дівчинки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами дослідження 20 локусів складає не менше 99,99999999%, з урахуваннями мутації в одному локусі не менше 99,99999%, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання позивача батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, враховуючи обставини справи, а також те, що позивач не просив відшкодування судових витрат, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 289, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) та Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 67; ), про визнання батьківства задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача протягом двадцяти днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна