Провадження № 2-зз/466/21/22
У Х В А Л А

27 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання заявника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

установив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено та накладено арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку.

Рішенням від 01 лютого 2021 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму процентів у розмірі 56647 грн. 14 коп., та суму 3% річних у розмірі 750 доларів США.

16 серпня 2022 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, у якому просить суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.12.2020 та скасувати арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що майно, на яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.12.2020 накладено арешт, не належить та не належали йому на час постановлення ухвали про забезпечення позову. Зазначає, що він набув право власності на вказане нежитлове приміщення на підставі договору №1391 купівлі-продажу нежитлової будівлі конкурсним способом, посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО Попович Г.І. 09.02.2006 року за реєстровим номером 212 та акту приймання передачі від 28.02.2006 року №1391. 24.03.2006 року за договором іпотеки вказане нежитлове приміщення було передане в іпотеку АТ «Приватбанк». 17.05.2016 року АТ «Приватбанк» та ОСОБА_4 уклали договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ОСОБА_4 перейшло право вимоги за згаданим договором іпотеки. 22.09.2016 іпотекодержателем ОСОБА_4 задоволено право вимоги за договором іпотеки, припинено іпотеку, та набуто право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 . 29.3.2019 ОСОБА_4 внесла належне їй майно - нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , як внесок до статутного капіталу ТзОВ «БЕНЗ БУД», які з 2019 року належать вказаному Товариству. Таким чином, станом на час розгляду справи Шевченківським районним судом м. Львова, нежитлова будівля по АДРЕСА_1 не належала відповідачеві, відтак були відсутні передбачені ч. 1 ст. 150 ЦПК України підстави для накладення арешту на згаданий будинок, тому наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 просив суд скасувати заходи забезпечення позову, з підстав наведених у клопотанні.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явилися, подали на адресу суду заяву про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, оскільки за ОСОБА_2 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №276588497 від 24.09.2021 зареєстровано право власності на житловий будинок (об`єкт житлової нерухомості) площею 495,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , а тому покликання на те, що боржник станом на момент постановлення ухвали суду не володів нерухомістю на яку накладено арешт не знаходять свого підтвердження.

Згідно ч.1 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.2 158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №310892727 від 27.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕНЗ-БУД» є власником на праві приватної власності нежитлової будівлі літ. «А-4», загальною площею 801,2 кв. м по АДРЕСА_1 , однак згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №313434739 від 26.10.2022 на житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 495,5 кв.м, який належить ОСОБА_2 було накладено арешт Шевченківським ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ (м. Львів).

Таким чином, Шевченківським ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ (м. Львів) було на законних підставах накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , що стверджується вищезазначеною інформаційною довідкою, тому посилання заявника ОСОБА_2 , що йому на час розгляду справи у Шевченківському районному суді м. Львова не належала вказана будівля є безпідставною та жодними доказами не обґрунтованою, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року.

Керуючись ст. 158, 260, 261 ЦПК України, суд,-

постановив:

у клопотанні відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський