Справа № 2-6798/11 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/674/22 Категорія: 84 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

представника боржника Кондратюка В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-6798/11 задоволено позов Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі ВАТ КБ «Надра») та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року у розмірі 626 349 грн 84 коп. та 1 820 грн судових витрат. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки від 08 червня 2007 року, згідно умов якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 передали в іпотеку банку чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-6798/11 від 19 січня 2012 року, який перебуває на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), де відкрито виконавче провадження № 32451637.

Боржник зазначав, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2020 року було замінено стягувача ВАТ КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі ТОВ «Преміум Лігал Колекшн»). Одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року було відступлено і право вимоги за іпотечним договором від 08 червня 2007 року.

11 лютого 2021 року кредитор та іпотекодержатель ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» від свого імені продало предмет іпотеки, а саме чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Покупцем квартири виступило Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість закон та порядок» (далі ТОВ «Нерухомість закон та порядок»). Отже, таким чином ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», з метою задоволення вимог за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року, скористалося своїм правом продати предмет іпотеки у будь-який спосіб, в порядку передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а отримані іпотекодержателем від продажу квартири кошти, підлягають зарахуванню в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року.

Вважає, що оскільки інше не визначено договором іпотеки від 08 червня 2007 року та кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року, то на підставі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» усі наступні вимоги іпотекодержателя ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» щодо виконання основного зобов`язання, передбаченого кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року, є недійсними.

Ураховуючи наведене, боржник ОСОБА_1 просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-6798/11 від 19 січня 2012 року, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2011 року у справі № 2-6798/11 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року у розмірі 626 349 грн 84 коп. та 1820 грн судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу стягувач не подавав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-6798/11 задоволено позов ВАТ КБ «Надра» та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року у розмірі 626 349 грн 84 коп. та 1 820 грн судових витрат. Рішення суду набрало законної сили.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року між його сторонами було укладено договір іпотеки від 08 червня 2007 року, згідно умов якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 передали в іпотеку банку чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

19 січня 2012 року на виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-6798/11. Рішення суду в добровільному порядку боржниками не виконано у зв`язку з чим його було скеровано для примусового виконання до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Постановою державного виконавця від 04 травня 2012 року відкрито виконавче провадження № 32451637 про примусове виконання виконавчого листа № 2-6798/11 від 19 січня 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року у розмірі 626 349 грн 84 коп. та 1820 грн судових витрат.

Постановою державного виконавця від 24 березня 2021 року про арешт коштів боржника було накладено арешт на грошові кошти боржника.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2020 року замінено стягувача ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн». Одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року було відступлено і право вимоги за іпотечним договором від 08 червня 2007 року.

Судом також встановлено, що 11 лютого 2021 року кредитор та іпотекодержатель ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» від свого імені продало предмет іпотеки, а саме чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Покупцем квартири виступило ТОВ «Нерухомість закон та порядок». Відповідно до укладеного договору купівлі-продажу вартість об`єкту нерухомого майна, а саме вищевказаної квартири становить 201 000 грн.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно з ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п. 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту ч. 2 ст. 432 ЦПК України слідує, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Водночас словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Матеріально-правові підстави для припинення цивільно-правових зобов`язань передбачені главою 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК і можуть припинятися, зокрема, внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припиненням зобов`язання переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України інші причини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, не стосуються.

Як встановлено судом першої інстанції, станом на день розгляду заяви виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні в органах виконавчої служби. Рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист №2-6798/11 від 19 січня 2012 року, не виконано в повному обсязі та не втратило законної сили, вказаний виконавчий лист стягувачем не відкликався.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, оскільки причини, наведені боржником у поданій заяві з метою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, до зазначених у ч. 2 ст. 432 ЦПК України матеріально-правових чи процесуального правових підстав не відносяться, тому колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою.

Наведені представником боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 в апеляційній скарзі доводи про те, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» задовольнило свої вимоги до боржника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» в позасудовому порядку, а тому усі наступні вимоги іпотекодержателя ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» щодо виконання основного зобов`язання, передбаченого кредитним договором № 63-Б від 08 червня 2007 року, є недійсними, колегією суддів до уваги не приймаються.

Оскільки рішення суду про стягнення заборгованості з боржника було пред`явлено до примусового виконання в межах якого відбулося часткове погашення заборгованості за рахунок продажу предмета іпотеки, тому це не свідчить про будь-яке позасудове вирішення спору між сторонами, а сам по собі факт реєстрації іпотечного майна за ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не може бути підставою для задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника боржника з висновками суду першої інстанції, є подібними доводам, які викладені у заяві, мотивована відповідь на які надана судом першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: