Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1104/22 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 76 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/1104/22 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної ради, Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради про визнання незаконним розпорядження про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення

за апеляційними скаргами Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради та Житомирської обласної ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Житомирської обласної ради від 13.12.2021 № 188-К «Про поновлення ОСОБА_1 » в частині зазначення в ньому невірної дати поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради, а саме 14 грудня 2021 року.

Зобов`язати Житомирську обласну раду внести зміни до розпорядження голови Житомирської обласної ради від 13.12.2021 №188-К «Про поновлення ОСОБА_1 », виданого на виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 у справі № 295/5235/21, а саме дату поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради 14 грудня 2021 року замінити на 03 квітня 2021 року.

Стягнути з Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради на його, користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за час затримки виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 у справі № 295/5235/21 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та за час затримки виплати належних сум за період з 17.11.2021 по 24.12.2021 у розмірі 24 998,68 грн., з утриманням з цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів та 992,20 грн. компенсація за сплату судового збору.

Позов обґрунтований тим, що постановою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 у справі № 295/5235/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2021 про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 і ухвалено нове судове рішення про задоволення його позову. Апеляційним судом визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Житомирської обласної ради від 01.04.2021 № 109-К про звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради; вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради з 03.04.2021; вирішено стягнути з Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 : середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 141 063,98 грн., який обчислений без урахування податків та обов`язкових платежів та стягнуто на його користь судовий збір в розмірі 1362,0 грн. Крім того, вказане судове рішення в частині поновлення його, на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, допущене до негайного виконання.

Оскільки Житомирська міська рада проігнорував вказане вище рішення суду апеляційної інстанції та не виконувала його, то 17.11.2021, а в подальшому й 22.11.2021 він звертався до Житомирської обласної ради з письмовими заявами, в яких просив виконати постанову суду від 16.11.2021 та поновити його на посаді. Однак, вказані заяви залишені Житомирською обласною радою без належного реагування. Відповідач не лише не виконував судове рішення, а й не надав відповіді на його заяви.

Незважаючи на те, що постанова Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 у справі № 295/5235/21 в частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі було допущено до негайного виконання, в порушення вимог ч. 7 ст. 235 КЗпП України та принципу обов`язковості судового рішення, Житомирська обласна рада лише 13.12.2021 видала розпорядження № 188-К про поновлення його на роботі на посаді виконуючого обов`язки директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради, тобто на 27 календарний (або 19 робочий день) після постановлення судового рішення. Відповідач поновив його на роботі не з 03 квітня 2021 року, як вказав суд апеляційної інстанції у своєму рішенні, а з 14 грудня 2021 року.

При ознайомленні з даним розпорядженням ОСОБА_1 було звернуто увагу Житомирської обласної ради на те, що в даному документі невірно вказана дата його поновлення, а тому він, просив (зазначити ту дату, яка вказана у постанові Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 тобто 03.04.2021. Його звернення залишено без належного реагування.

На виконання розпорядження Житомирської обласної ради від 13.12.2021 № 188-К «Про поновлення ОСОБА_1 », 14.12.2021 ним, було видано наказ від 14.12.2021 № 20-К про те, що саме з 14.12.2021 він приступив до виконання обов`язків директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради.

Цього ж дня, 14.12.2021 він звернувся до Житомирської обласної ради з письмовою заявою, в якій просив виконати постанову Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 по справі № 295/5235/21, поновити його на роботі з 03.04.2021 і виплатити компенсацію за вимушений прогул з 03.04.2021.

17.12.2021, відповідно до розпорядження Житомирської обласної ради від 16.12.2021 № 808-К його, було звільнено з роботи у зв`язку з закінченням строку трудового договору, згідно п. 2 ч. І ст. 36 КЗпП України. А тому, згідно наказу Тетерівського дитячого будинку-інтернату від 17.12.2021 № 21-К, 17.12.2021 він припинив виконання обов`язків директора.

Фактично, Тетерівський дитячий будинок-інтернат Житомирської області нарахував та виплатив йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 113 556,50 грн., що підлягав до виплати згідно постанови Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 лише 24.12.2021 тобто на 38 календарний (на 28 робочий) день після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

Крім того, незважаючи на те, що ОСОБА_1 було звільнено з роботи 17.12.2021 в порушення ст. 116 КЗпП України, у день звільнення йому не було сплачено й заробітну плату за період з 14.12.2021 по 17.12.2021 та компенсацію за невикористану відпустку.

Фактично, лише 24.12.2021 на його картковий рахунок надійшли кошти від Тетерівського дитячого будинку-інтернат в сумі 113 556,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що була розрахована судом по дату ухвалення судового рішення, тобто за період з 03.04.2021 по 16.11.2021. Крім того, сплачено 12 444,16 грн. заробітної плати за період з 14.12.2021 по 17.12.2021 та компенсації за невикористану відпустку, а також 1 355,19 грн. судового збору.

Тобто Тетерівський дитячий будинок-інтернат не нарахував та не виплатив йому, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період невиконання ним судового рішення, допущеного до негайного виконання, зокрема за період з 17.11.2021 по 24.12.2021, що становить 38 календарних (або 28 робочих) днів після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

З довідки Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради від 26.04.2021 № 146 вбачається, що нарахування по його заробітній платі за два попередні місяці перед звільненням становили 37 498,14 грн., а саме: за лютий 2021 року 21 427,51 грн.; за березень 2021 року 16 070,63 грн.

Оскільки кількість робочих днів у лютому 2021 року становила - 20 днів, а в березні - 22 дні, то розмір його середньоденної заробітної плати складає: 37 498,14 грн. : 42 дні = 892,81 грн., з чим погодився й Житомирський апеляційний суд.

А тому середній заробіток за затримку негайного його поновлення на роботі та за затримку виплати належних йому сум за період з 17.11.2021 по 24.12.2021 становить 24 998,68 грн.( 28 робочих днів х 892,81 грн. = 24 998,68 грн).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29 червня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Житомирської обласної ради від 13.12.2021 № 188-К «Про поновлення ОСОБА_1 » в частині зазначення в ньому невірної дати поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради, а саме 14 грудня 2021 року.

Зобов`язано Житомирську обласну раду внести зміни до розпорядження голови Житомирської обласної ради від 13.12.2021 №188-К «Про поновлення ОСОБА_1 », виданого на виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 у справі № 295/5235/21, а саме дату поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради 14 грудня 2021 року замінити на 03 квітня 2021 року.

Стягнуто з Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за час затримки виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 у справі № 295/5235/21 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та за час затримки виплати належних сум за період з 17.11.2021 по 24.12.2021 у розмірі 24 998,68 грн., з утриманням з цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду Тетерівський дитячий будинок-інтернат Житомирської обласної ради та Житомирська обласна рада подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Представник відповідача зазначає, що статтею 236 КЗпП України передбачена відповідальність за невиконання рішення суду про поновлення на роботі, а не за рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Проте суд одночасно застосував положення вказаної правової норми і вимоги ч.2 ст. 235 ЦПК України.

Судом не було взято до увагу ту обставину, що невиконання рішення суду про поновлення позивача на роботі у період з 17.11.2021 по 13.12.2021 відбулося з поважних і незалежних від роботодавця причин. Зокрема, у зазначений період на посаді виконуючого обов`язки директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату перебувала інша особа ОСОБА_2 , який протягом періоду з 13.11.2021 по 18.12.2021 знаходився на лікарняному у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності. Тому в силу положень ч.3 ст. 40 КЗпП України не міг бути звільнений ОСОБА_2 з цієї посади в період лікування, а позивач ОСОБА_1 поновлений на роботі. Але суд не врахував вимог трудового законодавства і позицій Верховного Суду в аналогічних справах. Крім того, судом здійснено неправильний розрахунок середнього заробітку за час невиконання рішення суду, оскільки позивачем було взято за основу не робочі, а календарні дні.

Представник Житомирської обласної ради в апеляційній скарзі вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд у порушення вимог ч.3 ст.89 ЦПК України не надав оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, які містяться у справі, а також не навів мотиви відхилення наступних доказів, що мали суттєве значення для вирішення справи. Зокрема, судом не враховано наявність доказів про перебування на лікарняному в період з 13.11.2021 по 18.12.2021 виконуючого обов`язки директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Мазяра В.С.Я, який не міг бути звільнений із займаної посади до закінчення лікування. А тому позивач не міг бути поновлений на роботі.

Відзив на апеляційні скарги не надходив.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги повинні бути залишені без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирської обласної ради, Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради, третя особа - ОСОБА_2 у якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Житомирської обласної ради від 01.04.2021 р. № 109-К про його звільнення, поновити його, ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Тетерівського дитячого будинку -інтернату Житомирської обласної ради, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2021 у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. (а.с.7-8).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 у справі № 295/5235/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано вказане рішення Богунського районного суду м. Житомира і ухвалено нове судове рішення про задоволення його позову. У частині поновлення ОСОБА_1 , на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, рішення апеляційного суду допущене до негайного виконання (а.с.9-10).

17 листопада 2021 року та 22 листопада 2021 року, оскільки Житомирська міська рада проігнорувала рішення Житомирського апеляційного суду, ОСОБА_1 звертався до вказаної державної установи з письмовими заявами, в яких просив виконати постанову суду від 16.11.2021 та поновити його на посаді. (а.с.11-12).

Лише 13 грудня 2021 року головою Житомирської обласної ради видано розпорядження № 188-к на виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради тимчасово з 14 грудня 2021 року до призначення керівника Житомирською обласною радою (а.с.13).

16 грудня 2021 року ОСОБА_1 згідно розпорядження № 808-к було звільнено із займаної посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору, згідно з п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.16).

Виконання обов`язків в.о. директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Поліщук О.М. припинив своїм наказом № 21-к від 17.12.2021 (а.с.17).

Згідно виписки по надходженням по картці ПриватБанку 24.12.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 . Тетерівським дитячим будинком-інтернатом перераховано наступні кошти: 113 556,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що була розрахована судом по дату ухвалення судового рішення, тобто за період з 03.04.2021 по 16.11.2021. Крім того, сплачено 12 444,16 грн. заробітної плати за період з 14.12.2021 по 17.12.2021 та компенсації за невикористану відпустку, а також 1 355,19 грн. судового збору (а.с.18).

Як убачається із матеріалів справи на час ухвалення апеляційним судом рішення про поновлення позивача на роботі, обов`язки в.о. директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату виконував Мазяр В.С., який з 13.11.2021 по 18.12.2021 перебував на лікарняному у зв`язку із втратою працездатності, і був звільнений з цієї посади 13 грудня 2021 року (а.с.77-81).

Доводи апеляційних скарг щодо неможливості поновлення позивача на роботі згідно рішення суду у зв`язку із перебуванням у цей період на лікарняному іншої особи, яка виконувала вказані трудові обов`язки є безпідставними з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У відповідності до частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Належним виконання судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виходячи зі змісту положень статей 24, 31, частини 5 статті 235 КЗпП України, статей 63, 65 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 4 частини 1 статті 430 ЦПК України, негайне виконання рішення суду означає обов`язок, а не право власника не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення видати наказ (розпорядження) про поновлення працівника на роботі та фактично допустити його до виконання попередніх обов`язків.

Оскільки поновлення на роботі це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, то правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади); здійснення оплати всього часу вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням; поновлення безперервного стажу роботи тощо.

При цьому, законодавець видання наказу про поновлення на роботі не ставить у залежність від будь-яких дій незаконно звільненого працівника.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Отже, дослідивши матеріали справи, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, встановивши обставини справи, що мають істотне значення для розгляду справи, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційних скарг, щодо поважних причин невиконання рішення суду є безпідставними.

Також слід зазначити, що положення ч.2 ст. 235 КЗПП України передбачають, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За змістом положень статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин даних правових норм, оскільки допущені порушення трудового законодавства зобов`язує відповідача - Тетерівський дитячий будинок-інтернат здійснити виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період затримки виконання постанови суду та за час затримки виплати належних сум, а саме за період з 17 листопада 2021 року по 24 грудня 2021 року, що становить відповідно 28 робочих днів. А приймаючи до уваги встановлений рішенням Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_1 892 грн. 81 коп., до стягненню підлягає 24998 грн. 68 коп.

Посилання апелянтів на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 по справі № 205/4196/18 є безпідставним, оскільки зазначені там спірні правовідносини у досліджених та переглянутих касаційних провадженнях не є тотожними із встановленими судом правовідносинами сторін по даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається, тому скарги повинні бути залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 375, 381-384, 430 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради та Житомирської обласної ради залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 червня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 03 листопада 2022 року.