Справа № 306/191/22
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги

28.07.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Джуга С.Д., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року у складі судді Жиганської Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и в:

16 травня 2022 року (згідно штемпелю суду) до Закарпатського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20 травня 2022 року цивільну справу № 306/191/22 витребувано із Свалявського районного суду Закарпатської області.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, апелянт зазначила в апеляційній скарзі, що звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_1 надано строк на протязі десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом сплати судового збору.

На адресу Закарпатського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява на усунення недоліків, в якій вона зазначає, що відкликає апеляційну скаргу в частині щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, іншу частину апеляційної скарги щодо вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, а саме, компенсацію за невикористані відпустки, яка не потребує сплати судовим збором просить розглядати та постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

З даного приводу слід зазначити наступне.

За правилом п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21 зробила висновок, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч.2 ст.235 КЗпП України та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст.117 КЗпП України мають різну правову природу.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого ч.2 ст.235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з ч.2 ст. 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України.

На вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI, не поширюється та застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений ч.1 ст.233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Таким чином за вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судовий збір сплачується.

Такі ж висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 08 квітня 2022 року у справі № 757/11686/20-ц, провадження № 61-2857ск22 та від 25 квітня 2022 року у справі № 142/616/18, провадження № 61-3059ск22.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 173555,07 грн. Зі змісту позовної заяви вбачається, що в ній позивач просила: 1) стягнути компенсацію за невикористані відпустки; 2) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивач звільнена від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, а саме, компенсацію за невикористані відпустки (позовні вимоги за результатом розгляду яких судом першої інстанції зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані відпустки за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків та зборів).

Однак, позивач не звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (позовна вимога в задоволенні якої судом першої інстанції відмовлено).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі (тобто, як в частині задоволених, так і в частині відмовленої позовної вимоги) та задовольнити позов в повному обсязі.

Так, в заяві про усунення недоліків апелянт ОСОБА_1 зазначає, що відкликає апеляційну скаргу в частині вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (позовні вимоги в задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено), іншу частину апеляційної скарги щодо вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, а саме, компенсацію за невикористані відпустки (позовні вимоги, за результатом розгляду яких судом першої інстанції зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд" нарахувати та виплатити компенсацію ОСОБА_1 за невикористані відпустки (10 днів щорічної та 10 днів соціальної) на ТОВ "Свалява-Міськбуд" та компенсацію за невикористані відпустки (10 днів щорічної та 10 днів соціальної) на Буковецькій філії ТОВ "Свалява-Міськбуд" за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків та зборів) просить розглядати та постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_1 просить в апеляційній скарзі скасувати рішення в повному обсязі та в заяві про усунення недоліків розглядати та постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження щодо вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, а саме, компенсацію за невикористані відпустки, (за результатом розгляду яких судом першої інстанції зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані відпустки за мінусом раніше виплачених сум та відповідних податків та зборів), апелянту необхідно уточнити межі предмету апеляційного оскарження, та зазначити конкретно саме в якій частині оскаржено рішення в апеляційному порядку, а в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до ч.2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України, слід продовжити апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом уточнення межі предмету апеляційного оскарження, оскільки з врахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.127 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року - на протязі десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом уточнення межі предмету апеляційного оскарження,та зазначити конкретно саме в якій частині оскаржено рішення в апеляційному порядку, а в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Суддя: С.Д. Джуга