Справа № 727/1389/22
Провадження № 2/727/698/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді:Одовічен Я.В.

за участю

секретаря: Філатової К.А.

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від спільного шлюбу у них є повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.11.2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

На даний час їх сину виповнилось 18 років, він проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_4 навчається в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича і є студентом першого курсу факультету фізичної культури здоров`я людини денної форми навчання. Стипендія йому не нараховується.

Батько ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Вона самостійно не в змозі утримувати їх спільного сина, який не має самостійного заробітку та не отримує стипендії.

Вказувала на те, що працює в Чернівецькій обласній клінічній лікарні на посаді лікаря та отримує середній дохід біля 8500 гривень. Цих коштів не вистачає на оплату комунальних платежів, забезпечення себе та утримання сина.

Зазначила, що стан здоров`я ОСОБА_2 задовільний, інших утриманців у нього не має.

Відповідач є військовим пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років та працює, одержує заробітну плату.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання чи досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

Ухвалою суду від 17.03.2022 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково. Вказував на те, що позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1/8 частки від його доходу щомісячно.

Зазначив, що від утримання сина ніколи не ухилявся та постійно сплачував аліменти на його утримання.

Після того, як він дізнався, що син став студентом, одразу почав сплачувати 50% вартості його навчання, що підтверджує квитанціями №57743715 від 20.08.2021 року, №60511313 від 20.01.2022 року про сплату коштів у розмірі по 6225 гривень.

Його щомісячний дохід складається з пенсії 5200 гривень та щомісячної заробітної плати у розмірі біля 16000 гривень.

Вказував на те, що у нього на утриманні є батько похилого віку, який хворіє та потребує стороннього допомоги. Окрім того, він на даний час перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою, у якої є на утриманні неповнолітня дитина.

Також у нього наявні щомісячні обов`язкові витрати по сплаті комунальних послуг та виплат за кредитом.

Тому сплачувати аліменти у більшому розмірі він змоги не має.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій остання не погодилась із доводами відповідача.

Ухвалою суду від 10.05.2022 року за клопотанням позивача було витребувано докази.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Вказувала на те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина, яка є для неї необхідною. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності, з урахуванням, викладених у відзиві, обставин.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17.11.2016 року шлюб між ними було розірвано (а.с.17).

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками, відповідно до свідоцтва про народження зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 18 років, на даний час він є повнолітнім.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.

Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Повнолітній ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання на І курсі факультету фізичної культури та здоров`я людини Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (а.с.12).

Доказів на підтвердження того, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 , працевлаштований, отримує заробітну плату матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що син сторін є повнолітнім та продовжує навчання в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно.

Розглядаючи аргументи, наведені позивачем, та доводи, наведені відповідачем у відзиві, суд виходить із наступного.

Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Частиною першою статті 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2022 рік встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2022 року 2600 гривень на місяць.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У судовому засіданні судом були з`ясовані наступні обставини, які в силу приписів статті 182 Сімейного кодексу України мають враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Зокрема, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває батько похилого віку ОСОБА_5 , 1941 року народження, який хворіє та потребує сторонньої допомоги (а.с.36-40).

Відповідач ОСОБА_2 є військовим пенсіонером та одержує пенсію. Зокрема за липень 2022 року розмір його пенсії склав 11537 грн. 88 коп. Зазначена обставина підтверджується довідкою Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області №69 від 15.07.2022 року.

Крім того, судом встановлено, що відповідач працює на посаді начальника відділу Управління поліції охорони в Сумській області та одержує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Сукупний дохід у вигляді заробітної плати за шість місяців ОСОБА_2 становить 122926 грн. 92 коп., відповідно середньомісячний дохід становить 20487 грн. 82 коп. Зазначена обставина підтверджується довідкою Управління поліції охорони в Сумській області від 27.06.2022 року №904.

Із дослідженої судом довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 20.04.2022 року, вбачається, що у відповідача наявні кредитні зобов`язання.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 добровільно приймає участь у витратах на утримання сина та сплачує половину вартості його навчання в університеті.

Доказів наявності у власності ОСОБА_2 майна суду надано не було.

Аргументи позивача про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, суд вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

При цьому, суд враховує, що позивач працює лікарем в ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» та щомісячно одержує заробітну плату (а.с.18) та в рівній мірі з відповідачем зобов`язана надавати допомогу на утримання повнолітнього сина.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів ті обставини, що у нього не має можливості надавати матеріальну допомогу на період навчання свого повнолітнього сина у розмірі, запропонованому позивачем.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в університеті, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, наявність у відповідача на утриманні батька похилого віку, якому понад 80 років, відсутність доходів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, запропонованому позивачем, та приходить до висновку, що ОСОБА_2 фактично спроможний надавати допомогу на повнолітнього сина у розмірі 1/7 частки його доходу щомісячно, що становитиме понад 4000 гривень щомісячно.

Саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам повнолітнього сина, забезпеченню його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180-183,184,191, 198-201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/7 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, починаючи стягнення з 17.02.2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя: ______________ Одовічен Я.В.