Справа № 172/744/21
РІШЕННЯ

іменем України

01.08.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в обґрунтування якої зазначила, що вона більше 30 років, а саме, з серпня 1990 року, проживала разом з ОСОБА_2 , як дружина та чоловік, однак, шлюб між ними зареєстровано не було. За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_2 спілкувався з матір`ю заявниці, її донькою та іншими родичами. В свою чергу, ОСОБА_1 також підтримувала родинні відносини з матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_3 , з якою вони проживали останні два роки перед її смертю та доглядали за нею. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишилися проживати в успадкованому ним будинку після смерті матері, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку, робили ремонтні роботи, купували предмети домашнього побуту, проводили свята в колі рідних та друзів. Донька заявниці здійснювала сплату за спожиту електроенергію за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після смерті якого залишилася спадщина, а саме, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, для прийняття спадщини ОСОБА_1 необхідно встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу. В зв`язку з чим, просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу в період з серпня 1990 року до 19 лютого 2021 року.

Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Заявниця ОСОБА_1 заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи завідувач Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в Акті про встановлення фактичного місця проживання заявника №150 від 29.07.2021 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Особи, які проживають разом із заявником в даному акті не указані (а.с.12).

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким заявниця просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.02.2021 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №261 (а.с.5).

Як зазначено ОСОБА_1 , встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно їй для можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , в склад якої входить успадкований ним житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії технічного паспорту від 12.09.1988 року, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с.9-11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.02.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського РУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №46 (а.с.4).

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Однак, зазначені в заяві обставини ОСОБА_1 не були доведені заявницею та не свідчать про спільне проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , пов`язаність спільним побутом, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат та взаємних прав і обов`язків, як подружжя.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, суд не приймає до уваги письмові заяви свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки пояснення даних осіб не містять попередження про кримінальну відповідальність, вони не приведені судом до присяги свідків, заявником не заявлено клопотання про їх допит у судовому засіданні, а тому їх письмові покази не є належними та беззаперечними доказами обставин, на які заявник посилається у заяві.

Крім того, судом також не приймаються до уваги як належні докази по справі квитанції про оплату ОСОБА_2 комунальних послуг, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони стосуються періоду часу вже після смерті ОСОБА_2 (а.с.15), а квитанції лише за два місяці за травень та жовтень 2020 року (а.с.14) не можуть свідчити про спільні витрати на утримання майна.

Надані заявницею копія свідоцтва про народження її доньки, ОСОБА_10 (а.с.7), та копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.8) взагалі не мають ніякого відношення до даної справи та ніяким чином не підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що із прийняттям Сімейного кодексу України законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК право на спадщину. До заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Однак, ОСОБА_1 не було надано вищевказаних документів.

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність належних, достовірних та достатніх доказів, які б засвідчили факт постійного проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з серпня 1990 року до 19 лютого 2021 року, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 60, 70, 74 СК України, ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.08.2022 року.

Суддя: О.С. Степанова

01.08.2022