Справа № 510/1707/21
Провадження № 2/510/538/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2022 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі у підготовче судове засідання не явились, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували.

Представник позивача, ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягала.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія договору купівлі продажу від 20.11.2020р.; копія акту прийому передання за договором купівлі продажу від 20.11.2020р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ; копія довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області від 17.11.2020р.; копія довіреності ОСОБА_3 від 20.11.2020р. на ім`я ОСОБА_2 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 09.07.2004р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачам на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 09.07.2004р., належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Так, 20.11.2020р. позивач домовився із відповідачами про купівлю,

належної відповідачам вищезазначеної квартири. В цей же день вони уклали письмовий договір купівлі-продажу. Позивач передала відповідачам обумовлену суму, а вони передали нерухомість в натурі та правовстановлюючі документи. Крім того, вони домовились, що після підписання договору посвідчать укладений договір купівлі продажу в нотаріальному порядку. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору. Крім того, відбулося повне виконання договору. Через деякий час, позивач зв`язалась з відповідачами щоб домовитись про зустріч, але вони відмовились, таким чином позивачу не вдається посвідчити зазначений договір купівлі продажу у нотаріальному порядку.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами представник позивача, вважає, що має всі підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру, оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за позивачем.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємо згода за всіх істотних умов договору, покупець передала продавцям обумовлену суму, а продавці передали покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступила в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонувала відповідачам привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від неї обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідачі свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушена була звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо квартири (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору вищезазначеного нерухомого майна, за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 20.11.2020 р., згідно якого відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а позивач ОСОБА_1 купила - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков