СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3999/22
ун. № 759/9272/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 08.08.2022 р. визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання усіх вимог, визначених статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення п. 6 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

В порушення п. 7 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення п. 8 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення п. 10 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Так, відповідно до положень ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Копії документів подаються до суду належно завіреними.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Враховуючи викладене, після належного оформлення позовної заяви, позивачу необхідно надати позовну заяву її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно для відповідача.

Крім того, позивач звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також позивач просить після розірвання шлюбу спільну дитину залишити проживати з нею.

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, а саме: в позовній заяві жодним чином не обґрунтовано вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з позивачем, доцільність розгляду в одному провадженні позовних вимог про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання дитини, оскільки розгляд цих вимог в одному провадженні може безпідставно затягнути розгляд справи в частині розірвання шлюбу, оскільки для вирішення питання про місце проживання дитини, між іншим, необхідно подати суду висновок органу опіки та піклування щодо вирішення питання про те, з ким саме доцільно залишити проживати дитину після розірвання шлюбу, якому передує збір ряду документів, обстеження житлових умов обох батьків, засідання опікунської ради тощо. Вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини впливає на права та обов`язки служби у справах дітей за місцем проживання дитини, яку слід залучити третьою особою. До того ж, позивачем в позовній заяві не зазначено адресу за якою необхідно визначити місце проживання дитини. Крім того, за вказану вимогу не сплачено судовий збір. Отже, незрозуміло яким чином вказана вимога щодо залишення проживання дитини після розірвання шлюбу співвідноситься з вимогою позивача про розірвання шлюбу.

Так, стаття 159 СК України встановлює право батьків на визначення місця проживання дитини.

При цьому, у відповідності до ст. 161 СК України, у разі наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, останній вирішується в судовому порядку, як окрема позовна вимога.

Так, з урахуванням вищезазначених положень СК України, вбачається, що в межах позовної заяви про розірвання шлюбу, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини, у разі наявності спору між батьками.

Суддя звертає увагу, що вимога про визначення місця проживання дитини при відсутності спору з цього приводу між подружжям є зайвою, а тому позивачу слід визначитись з необхідністю заявлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки позивачем заявлено крім вимоги про розірвання шлюбу, вимогу про визначення місця проживання дитини, посилання позивача при обґрунтуванні підсудності її позовної заяви на ч. 1 ст. 28 ЦПК України є безпідставними, оскільки спір, що виник між сторонами щодо визначення місця проживання дитини.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 ЦПК України позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.О. Твердохліб