РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 296/10163/21

провадження у справі № 2/0285/395/22

13 липня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Голяка Д.О.,

сторони у справі : позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 ,

відповідач Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод", представник Сичов Денис Володимирович, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати,

встановив:

30.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомир з позовною заявою, в якій просив розірвати Договір № 206 оренди магазину від 02.09.2019 року, укладений між ним та Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (надалі - ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод"). Крім того, просив стягнути з ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на його користь заборгованість за орендною платою за період з 01.12.2019 року по 30.12.2020 року у розмірі 97 500 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

В обгрунтування позовну вказав, що 02.09.2019 року між ним та ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" укладено Договір № 206 оренди магазину (надалі - Договір) за адресою: вул. Леваневського, 4-Д в м. Новоград-Волинський Житомирської області, який згідно Акту передачі від 02.09.2019 року переданий останньому. У відповідності до умов Договору відповідач здійснив виплату щомісячної орендної плати двічі: 21.10.2019 року та 31.10.2019 року за жовтень та листопад 2019 року. У подальшому виплату припинив. На виконання вимог Договору він направив в адресу ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" рахунки-фактури для виплати за послідуючі періоди, однак відповідачем вони не були оплачені. Затим, 20.04.2021 року він направив ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" вимогу претензію на суму заборгованості у розмірі 97 500 грн., яка залишена відповідачем бе відповіді. Тому він звернувся до суду з даним позовом.

01.12.2021 року Корольовським районним судом м. Житомир справу передано на розгляд до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

18.01.2022 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій.

16.02.2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові повністю.

В обґрунтування відзиву вказує, що ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" заперечує щодо укладання Догорову у цілому. Вище вказане приміщення магазину за Актом прийняття-передачі ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" не приймало. В тексті Акту відсутні реквізити, які характеризують приміщення, останнє жодним чином ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" не використовувалося, ліцензія на роздрібну торгівлю підакцизним товаром не замовлялася.

21.03.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, визначено резервну дату розгляду справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника відповідача з різних підстав.

13.07.2022 року у судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, які просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників у справі, зясувавши обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 02.09.2019 року між ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" та ОСОБА_1 укладено Договір № 206 оренди магазину за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 31.12.2020 року. Того ж, 02.09.2019 року між сторонами договору підписано Акт приймання-передачі приміщення (будівлі) магазину в оренду за Договором оренди магазину № 206 від 02.09.2019 року (а.с.6,7).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що розмір щомісячної орендної плати за об`єкт оренди з урахуванням її індексації складає 7 500 грн 00 коп.

21.10.2019 року та 31.10.2019 року ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на рахунок ОСОБА_1 зараховано орендну плату за жовтень та листопад місяці (а.с.8,9).

Із п. 2.1. Договору слідує, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31.12.2020 року. Якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору сторони письмово не повідомили про його розірвання, договір вважається автоматично продовжений щоразу до закінчення календарного року.

Згідно п. 7.5. Договору, у випадку, якщо орендар не сплатить повністю або частково орендну плату орендодавець має право відмовитися від договору та вимагати повернення приміщення. Заява про відмову від Договору повинна бути направлена Орендодавцем на адресу Орендаря, яка вказана у Договорі.

Так, 20.04.2020 року ОСОБА_1 направив в адресу ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" вимогу-претензію, в якій повідомив, у порядку виконання п. 7.5. Договору, про відмову від договору, вимагав повернення орендованого приміщення та внести на його рахунок заборгованість по Договору у розмірі 97 500 грн 00 коп (а.с.14-16).

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтями15,16 Цивільного кодексу Українивстановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.

Частиною другою статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За п. 3.4. Договору, Орендна плата за поточний місяць та відшкодування додаткових витрат згідно пункту 3.2. Договору та минулий місяць сплачується в безготівковому порядку на на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 10 числа поточного місяця на підставі оригіналу рахунку-фактури.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що передача приміщення в оренду за цим Договором здійснюється шляхом підписання Акту передачі протягом 3-х робочих днів з дати укладання цього Договору.

Загальні підходи до визначення змісту порушення зобов`язань містяться в статті 610 ЦК України, а саме відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.19 цього ж Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Однак, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав.

З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги представлений позивачем розрахунок заборгованості, який складений у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідач обґрунтованих заперечень щодо розрахунку суду не надав, клопотання щодо неспівмірності заборгованості до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи матеріали справи та подані докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги позивача повністю доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, посилання представника відповідача щодо того, що приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" не приймало за Актом прийняття-передачі не заслуговують на увагу, оскільки дані обставини спростовуються поданими позивачем доказами у справі.

Зокрема, поданий позивачем Акт прийняття-передачі приміщення підписаний стронами у справі, він стосується конкретного Договору оренди магазину № 206 від 02.09.2019 року, предметом якого є магазин за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент розгляду справи не розірваний. Також, підтвердженням існування договірних відносин за спірним Договором є часткове його виконання зі сторони ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", зокрема перерахування на рахунок ОСОБА_1 орендної плати за жовтень та листопад місяці у розмірі, визначеному Договорі № 206 оренди магазину від 02.09.2019 року, укладену між ним та ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод".

Також, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача щодо того, що ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" не використовувало приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 та ліцензію на роздрібну торгівлю підакцизним товаром не замовляло, оскільки визначального значення дані обставини не мають за навності підписаного сторонами Договору оренди магазину № 206 від 02.09.2019 року.

Щодо розподілу судових витрат, то на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати задовольнити.

Розірвати Договір № 206 оренди магазину від 02.09.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод".

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь ОСОБА_1 заборгованість за орендною платою за Договором № 206 оренди магазину від 02.09.2019 року за період з 01.12.2019 року по 30.12.2020 року у розмірі 97 500 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь ОСОБА_1 975 грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін у справі:

позивач ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 ) ;

відповідач Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" ( , місцезнаходження - вул. Святослава Ріхтера, 38, м. Житомир ).

Дата складення повного судового рішення 22.07.2022 року.

Суддя А.В.Михайловська