Справа №442/1751/22
Провадження №2/442/671/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 , відділ служби у справах дітей Дрогобицької міської ради про усунення перешкод, шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ-служба у справах дітей Дрогобицької міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: усунути перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та її сім`ї в користуванні та проживанні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; витрати за судовий збір стягнути з ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з 2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за цією адресою з 2016 року разом з нею зареєстровані також двоє її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 2006р.н. та ОСОБА_5 2013р.н., а також її батько ОСОБА_2 .

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 до 2016 року належала на праві приватної власності їй та її батьку ОСОБА_2

14 травня 2014 року між нею ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики та 23 травня 2014р. в забезпечення вимог було укладено договір іпотеки..

По цивільній справі №442/6818/ 14-ц про стягнення боргу та визнання права власності ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2016 року було стягнуто солідарно з неї ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 борг у сумі 995 775,00 грн. та визнано право власності на вказану вище квартиру за ОСОБА_3 , яким було змінено замки до вхідних дверей квартири, відповідно вона не могла потрапити в цю квартиру.

30 червня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Петрів В.Я. було здійснено посвідчення договору купівлі-продажу (в реєстрі № 1468) квартири АДРЕСА_2 площею 111,9 кв.м., між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де були на той момент та є по сьогодні зареєстровані двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , вона мати двох неповнолітніх дітей та її батько ОСОБА_2 (1950р.н.).

03.03.2020 ОСОБА_3 переоформив право власності на квартиру на себе та через місцевий ЦНАП, зняв їх ( ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ) з реєстрації із вказаної вище квартири. В подальшому внаслідок зняття їх з реєстрації, їй довелося звертатися до місцевого ЦНАПу з заявою про поновлення реєстрації на підставі Постанови Верховного Суду України від 15 липня 2020 року по справі 442/4711/16-ц. Такими діями ОСОБА_3 з самого початку почав чинити перешкоди, щодо вселення її та членів її родини в квартиру.

Дізнавшись, що квартира перейшла знов у власність ОСОБА_3 , після поновлення її реєстрації, вона зверталася письмово до останнього з приводу вселення у квартиру, але рекомендовані листи ОСОБА_3 від неї не отримує. Таким чином, замінивши замки у вхідних дверях одразу після ухвали апеляційного суду Львівської області про визнання права власності на квартиру, знявши їх ( ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ) з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 не тільки заперечує її право на проживання в квартирі та чинить їм перешкоди у проживанні і користуванні даною квартирою, але й не виконує рішення Верховного Суду України. З огляду на вказане, в позивачів виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд, за захистом порушених прав та інтересів.

Ухвалою судді від 18.04.2022 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 13.05.2022.

13.05.2022 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду на 10.06.2022.

13.05.2022 відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов, в якому просить: визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 № 442/8794/13-ц було затверджено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали реконструкцію та переобладнання нежитлових приміщень загальною площею 221,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 . Згодом із серпня 2013 року за спільні кошти та власними силами почали здійснювати реконструкцію вищевказаних приміщень, приводити їх до належного стану, переобладнавши їх у житлові квартири, в результаті чого утворилися три ізольовані житлові приміщення: квартира АДРЕСА_4 площею 111,9 кв.м ; №2 площею 123,1 кв.м, та квартира АДРЕСА_5 площею 45,4 кв.м. було проведено спільною працею і за спільні кошти сторін. Квартира АДРЕСА_6 АДРЕСА_3 , визнається спільною сумісною власністю вказаних осіб.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.12.2016, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з відповідачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 398300 грн., що по курсу комерційних банків України на час позичання коштів становило 35000 Євро. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.04.2011, посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 737-738, а саме на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_7 та земельну ділянку площею 0,0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області. Припинено право власності ОСОБА_1 на вказане майно та визнано за позивачем ОСОБА_3 право власності на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_7 та земельну ділянку площею 0,0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 995775 грн., що по курсу НБУ на час позичання коштів становило 85000 доларів США. В рахунок погашення солідарної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.05.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 290, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013, справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М. реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 21.01.2014. Предмет іпотеки складався з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м. Припинено право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказану квартиру та визнано право власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_3 . Скасовано заборону та вилучено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження на дану квартиру.

30.06.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. за реєстровим номером 1468.

Згідно договору про розірвання договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30.06.2016 року Петрів В.Я. приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, за реєстраційним №1468 від 03 березня 2020 року, сторони по договору за взаємною згодою вирішили розірвати договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 30.06.2016 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, за реєстровим №1468, за яким ОСОБА_3 передав у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2020 року, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 77,3кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06, зареєстрована на праві власності за позивачем ОСОБА_3 .

На час набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 № 442/8794/13-ц, якою було затверджено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали реконструкцію та переобладнання нежитлових приміщень загальною площею 221,8кв.м за адресою: АДРЕСА_3 під три окремі об`єкти нерухомого майна квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 не була придатна до проживання, оскільки не були завершені будівельні роботи у квартирі, відсутні комунікації, світло, опалення, каналізації. В такому стані вона перебуває і по даний час.

Відповідачі ніколи не проживали у спірній квартирі та не використовували її як житло для постійного свого проживання.

На даний час в квартирі, не завершені ремонтно-будівельні роботи, відсутні будь-які комунікації, які забезпечують експлуатацію квартири як житла відповідно до вимог ДБН.

Як зазначено вище, 23 травня 2014 року між позивачем по зустрічному позову ОСОБА_3 та відповідачами по зустрічному позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Теплою М.Ю. за реєстровим №290. Згідно п.п.1.1-1.2.1.1. вказаним іпотечним договором забезпечувалося виконання відповідачами позичальниками та іпотекодавцями зобов`язань по договору позики грошових коштів від 23.05.2014 року, за яким позичальники зобов`язувалися повернути позикодавцю позику у розмірі еквівалентну сумі 85000 дол.США в рівних частинах кожний до 23 серпня 2014 року. Предметом іпотеки відповідно до п.2.1.1. була квартира АДРЕСА_2 загальною площею 111,9кв.м., житловою 77,3кв.м.

При посвідченні договору іпотеки приватним нотаріусом Теплою М.Ю. було накладено заборону відчуження іпотечного майна, яка зареєстрована в реєстрі заборон за №291.

На дату укладення договору іпотеки у вказаній квартирі не було зареєстровано жодних осіб. Ця інформація підтверджується інформацією виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та довідкою ГО «Об`єднання власників - Наш Дім» від 06.05.2014 року, видана ОСОБА_1 , згідно якої у квартирі АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований.

Відповідачі, свої зобов`язання за договором позики не виконали, та без згоди іпотекодержателя - ОСОБА_3 у спірній квартирі зареєструвалися ОСОБА_2 з 06.05.2015 року, ОСОБА_1 з 30.05.2016 року, неповнолітні діти ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 30.05.2016 року.

У спірній квартирі ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) зареєструвалися після ухвалення рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, яке вступило в законну силу після апеляційного перегляду згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016року, фактично вже не будучи власником спірного об`єкту нерухомого майна з метою перешкодити ОСОБА_3 в повному об`ємі реалізувати належне йому право власності, зловживаючи та маніпулючи правами неповнолітніх дітей. Реєстрація місця проживання відповідачів у спірній квартирі носить формальний характер, оскільки дана квартира ніколи не використовувалася ними як житло і вони ніколи у цій квартирі не проживали.

Відповідно до акту обстеження, складеного ГО «Об`єднання співвласників Наш Дім» за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не проживає, в т.ч. ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У квартирі відсутні будь-які речі, квартира знаходиться без електропостачання, водопостачання, водовідведення та газопостачання, ремонт відсутній та непридатна для житла.

Письмовим попередженням від 14 грудня 2021 року, ОСОБА_3 попередив відповідачів, щоб вони вчинили дії щодо зняття з реєстрації місця проживання у спірній квартирі.

Оскільки така реєстрація місця проживання відповідачів у спірній квартирі є перешкодою для власника квартири ( ОСОБА_3 ), у реалізації його права власності на квартиру, а саме у можливості розпорядитися належним йому майно у визначений законом спосіб, то в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 10.06.2022 зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах яких діє ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ-служба у справах дітей Дрогобицької міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням, об`єднано в одне провадження з первинним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , відділ служби у справах дітей Дрогобицької міської ради про усунення перешкод шляхом вселення.

27.06.2022 представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_8 , подав Відзив на зустрічний позов, в якому просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Позивач за первинним позовом, відповідач за зустрічним ОСОБА_1 , та її представник первинний позов підтримали, просять його задоволити, а у задоволенні зустрічного відмовити.

Позивач за первинним позовом, відповідач за зустрічним ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, при матеріалах справи є його заява, в якій просить: розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти зустрічної позовної заяви заперечує.

Представник відповідача за первинним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_9 у задоволенні первинного позову просить відмовити, а зустрічний позов задоволити.

Представник третьої особи: відділу служби у справах дітей Дрогобицької міської ради Яким І.С., в судовому засіданні пояснив, що рішення по первинному позову слід прийняти в інтересах дітей, а щодо зустрічного позову то покладається на думку суду.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали справи № 442/4711/16-ц (за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов`язання утриматися від певних дій, скасування реєстрації виселення), суд прийшов до переконання, що у задоволенні первинного позову слід відмовити, а зустрічний позов задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

Матеріалами справи встановлено, що Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 № 442/8794/13-ц було затверджено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали реконструкцію та переобладнання нежитлових приміщень загальною площею 221,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 . Згодом в процесі реконструкцій вищевказаних приміщень, позивачі за первинним позовом переобладнали їх у житлові квартири, в результаті чого утворилися три ізольовані житлові приміщення: квартира АДРЕСА_4 площею 111,9 кв.м ; №2 площею 123,1 кв.м., та квартира АДРЕСА_5 площею 45,4 кв.м.

14 травня 2014 року між позивачами за первинним позовом ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 було укладено договір позики та 23 травня 2014р. в забезпечення вимог було укладено договір іпотеки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Теплою М.Ю. за реєстровим №290. При посвідченні договору іпотеки приватним нотаріусом Теплою М.Ю. накладено заборону відчуження іпотечного майна, яка зареєстрована в реєстрі заборон за №291.

На момент укладення договору іпотеки у вказаній квартирі не було зареєстровано жодних осіб, що підтверджується інформацією виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та довідкою ГО «Об`єднання власників - Наш Дім» від 06.05.2014 року, видана ОСОБА_1 , згідно якої у квартирі АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.12.2016, позов ОСОБА_3 задоволено, та ухвалено: Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 кошти в розмірі 398 300,00 (триста дев`яносто вісім тисяч триста) гривень, що по курсу комерційних банків України на час позичання коштів становило 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч) Євро. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 6 квітня 2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 737 - 738., а саме на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_7 та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки. Садовий будинок належить Іпотекодавцю на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11.

Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_7 та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки. Садовий будинок належить Іпотекодавцю на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_7 та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки, який зареєстрований (належить) Іпотекодавцю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11).

Скасувати заборону та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження садового будинку, що знаходиться під АДРЕСА_7 та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, який належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010 р., згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 р. посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 кошти в розмірі 995 775,00 (дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень, що по курсу НБУ на час позичання коштів становило 85 000,00 (вісімдесят п`ять тисяч) доларів США.

В рахунок погашення солідарної заборгованості з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23 травня 2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 290, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06). Предмет іпотеки складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м.

Припинити право власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована (належить) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м.

Скасувати заборону та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 р., справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 р. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 365 гривень 40 копійок.

30.06.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. за реєстровим номером 1468. 03 березня 2020 року сторони за взаємною згодою вирішили розірвати вказаний вище договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 30.06.2016 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, за реєстровим №1468, за яким ОСОБА_3 передав у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2020 року, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06, зареєстрована на праві власності за позивачем ОСОБА_3 .

На час набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру АДРЕСА_2 в 2013 році остання не була придатна до проживання, оскільки не були завершені будівельні роботи, відсутні комунікації, світло, опалення, каналізації. В такому стані вона перебуває по даний час, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення експертного дослідження від 06.12.2021 року за №500/21 судового експерта Ляш І.І. в якому зокрема вказано, що рівень комфорту і параметрів квартири АДРЕСА_2 станом на 05 листопада 2021 року не відповідає вимогам п.2.24 ДержСанПін №145 від 17.03.2011 року, п.5.20, п.7.26., п.8.10 ДБН В.2.2-15:19 «Житлові будинки. Основні положення». З описовою частини експертного висновку вбачається, що на дату обстеження квартира не експлуатується, ремонтно-будівельні роботи не завершені: до квартири не підведено інженерні мережі з метою подачі енергоресурсів (газу, електроенергії та води), відсутні прилади обліку на енергоносії, не має системи опалення та вентиляції, тобто вказаний об`єкт нерухомого майна як квартиру для проживання, експлуатувати неможливо.

Позивачі за первинним позовом ніколи не проживали у спірній квартирі та не використовували її як житло для постійного свого проживання.

Спірна квартира по даний час не є житловою, оскільки в ній не завершені ремонтно-будівельні роботи, відсутні будь-які комунікації, які забезпечують експлуатацію квартири як житла відповідно до вимог ДБН.

Позивачі за первинним позовом, відповідачі за зустрічним позовом, без згоди іпотекодержателя - ОСОБА_3 , після постановлення рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 20.10.2015 № 442/6818/14-ц, яке вступило в законну силу після апеляційного перегляду згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 року, фактично вже не будучи власником спірного об`єкту нерухомого майна з метою перешкодити позивачу по зустрічному позову в повному об`ємі реалізувати належне йому право власності, зловживаючи та маніпулючи правами неповнолітніх дітей, зареєструвалися у спірній квартирі: ОСОБА_2 з 06.05.2015 року, ОСОБА_1 з 30.05.2016 року, неповнолітні діти ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 30.05.2016 року. Така реєстрація місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спірній квартирі носить формальний характер, оскільки дана квартира ніколи не використовувалася ними як житло і вони ніколи у цій квартирі не проживали, що підтверджується Актом обстеження, складеного ГО «Об`єднання співвласників Наш Дім» за адресою АДРЕСА_1 , в якому зокрема зазначено, що у спірній квартирі ніхто не проживає, в т.ч. ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У квартирі відсутні будь-які речі, квартира знаходиться без електропостачання, водопостачання, водовідведення та газопостачання, ремонт відсутні та непридатна для житла.

Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спірній квартирі є перешкодою для власника квартири ОСОБА_3 , у реалізації його права власності на квартиру, а саме у можливості розпорядитися належним йому майно у визначений законом спосіб.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення порушень свого права будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Аналогічного змісту підстави зняття з реєстраційного обліку визначені у пункті 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі - Правила № 207).

Пунктом 28 Правил № 207 передбачено, що реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

Зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У постанові Верховного Суду по справі №759/20627/18 від 24 лютого 2021 року Верховний суд вказав, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

В даному випадку ОСОБА_3 визначає спосіб захисту свого порушеного права як власник спірної квартири позбавлення відповідачів за зустрічним позовом, права користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_2 , визнавши їх такими, що втратили право на житло. Обраний ОСОБА_3 спосіб захисту, шляхом зняття відповідачів з реєстрації, є можливим лише при вирішенні спору про житлові права (діючим законодавством поняттям «житлові права» пов`язується з правом власності на житлове приміщення, правом користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше), а саме щодо позбавлення їх права користування житлом у спірній квартирі.

У даному спорі відсутні фактичні підстави для застосування норми статті 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК України, оскільки на момент укладення договору іпотеки ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , неповнолітні діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , ніколи не проживали в квартирі та не використовували дану квартиру, як житло.

Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватися судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

У даній справі спір виник між власником квартири та особами, які без законних на то підстав, зареєстровані у ній.

У спірних правовідносинах права ОСОБА_3 , як власника квартири, захищені і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Доказів того, що відповідачі за зустрічним позовом використовували дану квартиру, як житло чи несуть витрати по утриманню квартири, суду не надано, як і не надано доказів правових підстав для реєстрації (проживання) в ній.

У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19) вказано, що: «одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна».

Зважаючи на те, що сутність негаторного позову полягає в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду, з огляду на, що з таким позовом особа може звернутися в будь-який час поки існують правовідносини та правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення зустрічного позову.

Що стосується первинного позову, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , щодо: усунення перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та її сім`ї в користуванні та проживанні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , то в задоволенні такого слід відмовити за безпідставністю, оскільки в разі задоволення такого позову будуть порушені права ОСОБА_3 , що буде суперечити ст..41 Конституції України, ст.. 319 ЦК України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 80, 81, 139, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 , відділ служби у справах дітей Дрогобицької міської ради про усунення перешкод, шляхом вселення - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ-служба у справах дітей Дрогобицької міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 992,40 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.07.2022 року..

Суддя О.В. Крамар