Ухвала

18 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 201/11463/20

провадження № 61-7934ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалазер», третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, про розірвання договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалазер», третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, про розірвання договору та стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 25 листопада 2019 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу № 2019011/035. За договором ФОП ОСОБА_2 передав у власність позивача товар - апарат вакуумно-ротаційного масажу модель Jordi Shape (серійний номер: 9-003-002, в подальшому замінений продавцем на: серійний номер: Н8А), а покупець прийняв та оплатив його вартість 294 000,00 грн на умовах договору, що підтверджують квитанції до прибуткового касового ордеру № 757 від 25 листопада 2019 року, № 2 від 02 січня 2020 року. На товар та його частини був наданий загальний гарантійний термін - 12 місяців, що зазначено в гарантійному талоні від 02 січня 2020 року, складеному ТОВ «Медікалазер» в складі Інструкції з експлуатації на апарат, який є виробником вказаного обладнання.

Позивачем було додержано умови виконання гарантійних зобов`язань, а саме: виконання планових технічних оглядів апарату кожні 6 місяців в спеціалізованому сервісному центрі компанії «Медікалазер», що підтверджується відміткою від 26 травня 2020 року в гарантійному талоні від 02 січня 2020 року, а також проходження навчання за програмою «Технологія вакуумного ротаційного масажу Jordi Shape» в компанії «Медікалазер».

Під час користування обладнанням було виявлено істотний недолік якості товару у вигляді порушення нормального функціонування апарату вакуумно-ротаційного масажу модель Jordi Shape, у зв`язку з чим з 24 травня 2020 року були здійснені певні дії для усунення вказаних недоліків.

У зв`язку тим, що протягом встановленого гарантійного терміну неодноразово були виявлені істотні недоліки якості товару, які роблять неможливим використання товару відповідно до його цільового призначення, які виникли з вини виробника товару та які не були усунуті протягом п`яти спроб, позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу 2019011/035 від 25 листопада 2019 року, зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Медікалазер» повернути вартість товару, розраховану на час пред`явлення вимоги у сумі 479 400,00 грн та понесені витрати на правову допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року у складі судді: Батманової В. В., залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року, у якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що під час ухвалення рішення у справі суд апеляційної інстанції застосував норму права (частину чотирнадцяту статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів») без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 751/7892/17. Окрім цього, ОСОБА_1 звертає увагу на відсутність судової практики Верховного суду у подібних ситуаціях, коли спочатку через істотні недоліки товару відбувається його заміна на інший, а з часом, якщо і цей товар має недоліки і є підстави для розірвання договору та повернення грошових коштів за товар, то чи потрібно додатково встановлювати істотність недоліків і цього товару. У касаційній скарзі зазначається, що апеляційним судом був зроблений помилковий висновок про те, що тільки у серпні 2020 року постало питання про встановлення істотних недоліків придбаного у січні 2020 року обладнання, оскільки судами було встановлено та не заперечувалося сторонами, що у період гарантійного терміну придбаний позивачем товар неодноразово потребував ремонтних робіт, а 15 червня 2020 року взагалі відбулась заміна товару. Окрім цього, помилковим є висновок апеляційного суду про те, що звернення позивача до відповідачів стосувалися витратних матеріалів, гарантія на які становили три місяці, з 02 січня 2020 року по 02 квітня 2020 року. Оскільки позивач звертався до відповідача не з питання заміни витратних матеріалів, а з приводу недоліків у роботі апарату і відповідач зробив заміну маніпули в цілому, а не просто насадки до маніпули чи корпусу. Окрім цього, свідком зазначено, що заміна в цілому маніпули - не є заміною витратних матеріалів, до яких відносяться лише складові частини маніпули - насадки та корпус. Висновок апеляційного суду про те, що позивачем не доведено факту порушення відповідачами її прав, а саме, що є в наявності істотний дефект продукції, який виявлений під час дії гарантійного строку, а також після закінчення гарантійного строку, що стосується витратних матеріалів, та такий істотний дефект, у зв`язку з яким вона зверталась до відповідачів, є істотним недоліком товару і цей недолік виник саме з вини виробника, прямо суперечить частині чотирнадцятій статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та принципу рівності сторін, визначеному ЦПК. Судами не ураховано, що тягар доказування істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, а останній не довів належну якість товару, відсутності у ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які б звільняли б його від відповідальності, клопотання про призначення відповідної судової експертизи для встановлення недоліку товару не заявляв.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів,ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення вартості товару у сумі 479 400 грн. Отже, ця справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалазер», третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, про розірвання договору та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков