Номер провадження: 22-ц/813/7578/22
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Мілєвої М.С.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Одеська міська рада,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року у складі судді Домусчі Л.В.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, за участю заінтересованої особи Одеської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без шлюбу у період з березня 2014 року по 31.07.2021 за адресою: АДРЕСА_1 .

10.12.2021 представник ОСОБА_2 адвокат Петров Є.В. надав суду заяву, в якій просив залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що в даній справі вбачається спір про право, оскільки заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та зазначає, що метою ОСОБА_1 є необхідність отримання соціальних виплат, при цьому остання не заявляє яких саме. Одночасно вона звертається до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину та просить зупинити вступ у спадщину після смерті ОСОБА_3 інших осіб та час її звернення до суду. Вважає, що реальною підставою звернення ОСОБА_4 з заявою до суду про встановлення факту є подальше отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 , а рішення суду має правові наслідки для визначення кола спадкоємців в майбутньому. Також вважає, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, який просить встановити ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки від встановлення даного факту буде залежати розмір спадщини, що має належати іншим спадкоємцям, які є заінтересованими особами, тобто між заявницею ОСОБА_1 та заінтересованими особами існує спір про право на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одеська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу- залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 , яка у встановлений законом строк звернулася донотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину після смерті свого рідного брата. Зі змісту заяви та доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 з 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 вони повінчались. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась донька, ОСОБА_5 . З пологового будинку її забирав чоловік та батько її дитини - ОСОБА_3 , разом з родичами, дідусями та бабусями подружжя, друзями. Проживали разом з моменту вінчання. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер громадянин ОСОБА_3 цивільний чоловік заявниці та рідний батько спільної доньки ОСОБА_6 . Метою встановлення даного факту є необхідність отримання соціальних виплат у зв`язку зі смертю цивільного чоловіка. Таким чином, вважає вказані обставини у своїй сукупності є підставою для скасування ухвали суду та задоволення заявлених вимог у порядку, передбаченому ст. 315-319 ЦПК України.

Представник Одеської міської ради та ОСОБА_2 в судове засідання 20.10.2022 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

18.10.2022 року від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку введенням в країні воєнного стану, у зв`язку з чим судом проводиться судовий розгляд справи без участі сторін, проте апелянтом не наведено причин неможливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Отже, враховуючи, що апелянт свої доводи виклала в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе здійснювати її розгляд без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Залишаючи без розгляду заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що факти, про встановлення яких просить заявник, не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки з заяви заявниці, а також заяви заінтересованої особи ОСОБА_2 встановлено, що від встановлення фактів, про які просить ОСОБА_1 , буде залежати розмір спадщини, що має належати іншому спадкоємцю ОСОБА_2 , тобто між заявником і заінтересованою особою ОСОБА_2 існує спір про право на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів".

Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі N 752/20365/16-ц (провадження N 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі N 750/9847/18 (провадження N 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі N 644/9753/19 (провадження N 6114667св20).

Як зазначає апелянт, метою звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є отримання соціальних виплат.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину після смерті свого рідного брата.

ОСОБА_1 також звернулася до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину та просила зупинити спадкову справу у випадку вступу у спадщину інших осіб.

Отже, метою звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є отримання права на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

За таких обставин суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що факти, про встановлення яких просить ОСОБА_1 , не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки від встановлення фактів, про які просить заявник, буде залежати право на спадщину, яке може належати іншому спадкоємцю ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 , тобто між заявником і заінтересованою особою існує спір про право на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі N 521/19930/19 (провадження N 61-13984св20).

Частиною 4 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже суд першої інстанції встановивши під час розгляду справи спір про право дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без розгляду.

Доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 28.10.2022.

Головуючий:

Судді: