Справа № 944/2472/22
Провадження №6/944/32/22
УХВАЛА

25.07.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінасгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «ФК «Дніпрофінасгруп» звернулося до суду із заявою, в якій просить: замінити у справі № 460/3771/13 стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Дніпрофінасгруп»; видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На обґрунтування своєї заяви вказує на те, що 30 січня 2014 року Яворівським районним судом Львівської області в цивільній справі № 460/3771/13 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/МК-В30 було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. 31 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_Ur_2, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 8/МК-В30 від 02 листопада 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». В порядку виконання рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа відсутнє. Також виконавчий лис відсутній у кредитній справі № 8/МК-В30, яку було передано від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке не могло раніше знати про відсутність оригіналу виконавчого листа, відкритого виконавчого провадження та пропуску строків для подачі виконавчого листа до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині заяви просить розгляд заяви проводити за його відсутності.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також представник Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явилися, однак про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Дослідивши доводи заяви, додані до неї матеріали та матеріали, отримані судом,, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Щодо вимог про заміну сторони (стягувача), суд зазначає таке.

Суд встановив, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області у справі № 460/3771/13 від 30 січня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ Надра» 20252 грн 46 коп в рахунок погашення заборгованості станом на 23 вересня 2013 року за кредитним договором № 8/МК-В30 від 02.11.2007 року на підставі договорів поруки від 02 листопада 2007 року. Наведене підтверджується електронною копією даного рішення в Єдиному реєстрі судових рішень.

31 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» були укладені договори купівлі-продажу майнових прав та про відступлення прав вимоги № GL48N718070_Ur_2, згідно з умовами яких право вимоги позичальника, зокрема, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 8/МК-В30 від 02 листопада 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Наведене підтверджується додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги (Реєстр договорів, права за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/іпотекодавців/дебіторів за такими договорами).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. В свою чергу, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09 та від 18 лютого 2020 року у справі № 2-1216/09.

Також суд враховує, що ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, зміст якої наведено вище, передбачено застосування норм цієї статті також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Також в даному випадку суд враховує висновок щодо застосування норм права, висловлений Верховним Судом у постанові від 05 грудня 2018 № 643/4902/14, згідно з яким заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу, оскільки рішення суду залишиться без виконання, що призведе до порушення ст. 129 Конституції та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведені вище обставин та норми законодавства, суд вважає, що заявник належними та достатніми доказами доведено факт того, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «КБ «Надра», зокрема, за кредитним договором № 8/МК-В30 від 02 листопада 2007 року, укладеним Банком з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був предметом розгляду у цивільній справі № 460/3771/13.

Отже, зважаючи на викладене вище та те, що процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви в частині заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі № 460/3771/13, а саме ПАТ «КБ Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Щодо вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, єдиною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів, що підтверджують факт втрати виконавчих документів.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які, у свою чергу, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії і підтверджені належними доказами.

При цьому, згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який був чинним на день набрання законної сили зазначеним вище рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 30 січня 2014 року у справі № 460/3771/13, було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Статтею 12 чинного на даний час Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII встановлено виконавчі документи можуть бути пред`явленні до примусового виконання протягом трьох років.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Із змісту вказаних норм вбачається, що, у випадку якщо строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, згідно норм закону у попередній редакції, у зв`язку із прийняттям та набранням чинності новим законом, такий строк продовжується до трьох років. Норми ж нового Закону на правовідносини, що виникли до його прийняття та регулювались старим законом і не продовжували існувати на час набрання ним чинності не розповсюджуються.

Відповідно до норм ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, виконавчі листи у цивільній справі №460/3771/13 могли бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, тобто починаючи з 01 березня 2017 року.

Однак заявник ТОВ «ФК «Дніпрофінасгруп» не подало до суду доказів, які б підтверджували поважність пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме обставини, які були об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення товариства та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії пред`явлення виконавчого листа у вказаній цивільній справі у межах законодавчо визначеного строку для пред`явлення такого до виконання.

Доводи заявника на те, що він раніше не міг знати про відсутність оригіналу виконавчого листа, відкриття виконавчого провадження та пропуску строків для подачі виконавчого листа до виконання, на думку суду, не свідчить про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тому суд зазначає, що під час продажу ПАТ «КБ «Надра» в серпні 2020 року права вимоги новому кредиторові ТОВ «ФК «Дніпрофінасгруп», банк вже пропустив без жодних поважних причин (протилежного не доведено та про таке доводів наведено не було) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора, тобто новий кредитор набув права вимоги за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до виконання було пропущено.

Зі свого боку придбаваючи права вимоги новий кредитор знав або повинен був знати про дані обставини, ознайомлюючись із матеріалами придбаних прав вимог.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов всиновку, що ТОВ «ФК «Дніпрофінасгруп» як правонаступник всіх прав та обов`язків ПАТ «КБ «Надра» у спірних правовідносинах пропустило строк пред`явлення виконавчого листа до виконання без будь-яких поважних причин, відповідно, відсутні підстави для поновлення такого строку, а тому у задоволенні такого клопотання заявника слід відмовити.

Щодо вимоги заявника про видачу дублікатів виконавчих листів, суд зазначає таке.

Пунктом 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно з якою якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, оскільки заявник ТОВ «ФК «Дніпрофінасгруп» звернувся в суд із вимогою про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 460/3771/13 поза межами строку пред`явлення такого до виконання і підстав для поновлення цього строку суд не встановив, зазначена вимога також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 247, 258-261, 450, 451, 452, п. 17.4 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінасгруп» задовольнити частково.

Замінити стягувача в цивільній справі № 460/3771/13 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/МК-В30 від 02 листопада 2007 року із Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінасгруп» ().

У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінасгруп» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Яворівський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б.Поворозник