САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4261/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.02.2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про визнання нарахованого боргу за комунальні послуги недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради» про визнання нарахованого боргу за комунальні послуги недійсним. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в 1985 році ОСОБА_2 отримала квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Згідно ордеру № 1695 від 04.09.1985 року у квартирі проживало 5 членів сім`ї, такі як: ОСОБА_3 наймач, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 невістка, ОСОБА_6 онучка, ОСОБА_7 онук. 18.08.1995 року виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, розглянув заяву членів сім`ї про зміну договору найму житлового приміщення та переоформлення на їх особовий рахунок. По взаємній згоді громадян, які мають право на житлову площу в квартирі, виконавчий комітет вирішив зробити зміну договору найму житлового приміщення, укласти їх з такими громадянами: ОСОБА_5 , як наймач у зв`язку з вибуттям наймача ОСОБА_3 , ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_8 онучка, ОСОБА_7 син. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла і наступним наймачем став ОСОБА_9 , який проживав у квартирі один та в свою чергу помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого квартира стала пустувати. Таким чином ОСОБА_1 була лише зареєстрована в квартирі та не була її власником. 29.05.2019 року ОСОБА_1 було видано довідку №5776 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб. Відповідно до довідки до складу осіб входить лише позивач, яка є наймачем зареєстрованим з 24.06.2005 року. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської ради від 17.09.2019 року було надано дозвіл балансоутримувачу житлового фонду комунальної власності територіальної громади у м. укласти договір найму з ОСОБА_1 на 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , розірвавши договір найму з ОСОБА_5 бабусею заявниці у зв`язку з її смертю. Тобто вона лише з 2019 року стала єдиним наймачем квартири. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що власником квартири є ОСОБА_1 дата реєстрації 26.09.2020 року, на підставі свідоцтва про право власності від 20.03.2020 року. Т.ч. вона стала власником квартири з 26.09.2020 року і має нести відповідальність за права та обов`язки саме з моменту приватизації квартири. Нарахований борг вважає неправомірним, оскільки до моменту приватизації квартири, у квартирі з 2009 року по 2019 рік проживав ОСОБА_9 , який ухилявся від сплати боргу за комунальні послуги, тому новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо він не брав на себе обов`язку їх сплати. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати борг ОСОБА_1 за послугу з управління багатоквартирними будинками нарахованим КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради у розмірі 6815,35 недійсним, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

20 вересня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження ( а.с. 30).

23 листопада 2021 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву відповідно до якої просив суд ухвалити рішення, яким виключити з обліку по особовому рахунку заборгованість попередніх мешканців квартири за послугу з управління багатоквартирними будинками у розмірі 6815,35 грн., нарахований Комунальним підприємством «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради».

25 січня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.80).

Від позивача ОСОБА_1 до початку судового засідання надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, 18.08.1995 року виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, розглянув заяву членів сім`ї про зміну договору найму житлового приміщення та переоформлення на їх особовий рахунок. По взаємній згоді громадян, які мають право на житлову площу в квартирі, виконавчий комітет вирішив зробити зміну договору найму житлового приміщення, укласти їх з такими громадянами: ОСОБА_5 , як наймач у зв`язку з вибуттям наймача ОСОБА_3 , ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_8 онучка, ОСОБА_7 син.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла і наступним наймачем став ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (а.с. 26, 27).

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської ради від 17.09.2019 року було надано дозвіл балансоутримувачу житлового фонду комунальної власності територіальної громади у міста укласти договір найму з ОСОБА_1 на 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , розірвавши договір найму з ОСОБА_5 бабусею заявниці у зв`язку з її смертю (а.с.22)

ОСОБА_1 є власником квартири з 20.03.2020 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15-16).

Відповідно до рахунку-повідомлення Центру абонентських послуг за особовим рахунком за адресою АДРЕСА_1 , нарахована заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 6815,35 грн. (а.с.53).

Позивач посилається на ті обставини, що нарахований борг та квитанції на їх оплату є неправомірними, оскільки до моменту приватизації квартири нею, у квартирі з 2009 року по 2019 рік проживав ОСОБА_9 , який ухилявся від сплати боргу за комунальні послуги, тому новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо він не брав на себе обов`язку їх сплати.

Так, суд ставиться критично до вищезазначених тверджень з огляду на наступне.

Відповідно до рахунку-повідомлення Центру абонентських послуг на який посилається позивач, дійсно зазначено суму заборгованості за особовим рахунком ОСОБА_1 зі сплати комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 6815,35 грн. Однак вищезазначений рахунок, як і матеріали справи, не містить деталізованого розрахунку заборгованості, як число, місяць, рік, утворення такої заборгованості, через що суд не має можливості дійти беззаперечного висновку щодо того, що спірна заборгованість утворилась саме за період з 2009 року по 2019 рік, про що зазначає позивач.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи.

Так, всупереч вказаним вимогам закону позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається, а саме періоду утворення заборгованості.

Враховуючи вищенаведене та аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність та взаємозв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, як недоведених.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені її позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на її користь не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-84, 141, 223, 258-259, 263-265, 272-285 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Агнії Барто, буд.19 ) про визнання нарахованого боргу за комунальні послуги недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев