Справа № 464/903/22
пр.№ 2/464/800/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/903/22

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ПроКредит Банк»

відповідач ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2

вимоги: звернення стягнення на предмет застави

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Грішина Н.О.

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання траншу № 104.43527/FM104.676 від 07 червня 2013 року, укладеним між ОСОБА_2 та АТ «ПроКредит Банк», в загальному розмірі 177 988,02 грн звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб марки «NISSAN» модель «JUKE», 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 , шляхом продажу транспортного засобу з торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 17 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень проти такого порядку розгляду справи не поступило.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.

Відзив на позов відповідачем не подано та жодних клопотань не заявлено.

Від третьої особи письмові пояснення не надходили.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Виходячи із приписів ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України (ст.10 ЦПК України).

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

07 червня 2013 року між позивачем (заставодержателем) та третьою особою (заставодавцем) укладено нотаріально посвідчений договір застави рухомого майна № FIL.124660-ДЗ1, предметом якого виступає транспортний засіб марки «NISSAN» модель «JUKE», 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , заставна вартість 152 800,00 грн. За відсутності доказів протилежного суд приймає презумпцію правомірності правочину, визначену ст.204 ЦК України.

Даним договором забезпечено повне виконання основних зобов`язань та вимог рамкових угод з усіма діючими та майбутніми змінами та/або доповненнями до них: № FW104.676 від 07 червня 2013 року; № FW104.677 від 07 червня 2013 року.

У договорі застави сторонами погоджено, що звернення стягнення здійснюється за вибором заставодержателя шляхом: продажу заставодержателем предмета застави будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу; набуття заставодержателем права власності на предмет застави; реалізація предмета застави згідно з рішенням суду; звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса (якщо договір укладено у нотаріальній формі); звернення стягнення у інший спосіб, що дозволений законодавством на момент такого звернення.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 12 вересня 2019 року у справі № 760/13137/17, яка набрало законної сили, з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 на користь АТ «ПроКредит Банк» стягнуто 177 988,02 грн заборгованості за договором про надання траншу № 104.43527/FW104.676 від 07 червня 2013 року, який є невід`ємною частиною рамкової угоди № FW104.676 від 07 червня 2013 року.

Наведеним судом рішенням установлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором про надання траншу, надавши позичальникові ОСОБА_2 кредитні кошти. Проте позичальником порушено умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів за користування кредитними коштами.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в автоматизованій системі виконавчого провадження наявна інформація щодо відкриття Солом`янським ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м.Київ) 07 квітня 2021 року виконавчого провадження ВП № 65048999, де боржником виступає ОСОБА_2 , а стягувачем - АТ "ПроКредит Банк".

Як свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 40901964 від 07 червня 2013 року, внесено 07 червня 2013 року запис про приватне обтяження, підстава - договір застави рухомого майна № FIL.124660-ДЗ1, терміном дії 07 червня 2018 року, боржник ОСОБА_2 , обтяжувач ПАТ «ПроКредит Банк», реєстраційний номер 13731450.

11 жовтня 2017 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни: термін дії обтяження до 11 жовтня 2022 року (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 53678870 від 11 жовтня 2017 року.

Відомості про припинення обтяження відсутні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із 30 липня 2014 року власником згаданого автомобіля є відповідач ОСОБА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 03 листопада 2021 року у справі № 759/15009/20, яке набрало законної сили, відмовлено у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «ПроКредит Банк» про визнання права власності та підтверджено наведені обставини.

Поміж тим, рішенням суду встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_1 30 липня 2014 року було зареєстровано автомобіль «Nissan Juke», VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 .

Із результату аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України встановлено, що автомобіль «Nissan Juke» з 06 червня 2013 року належав ОСОБА_2

05 липня 2014 року вказаний автомобіль було знято з обліку для реалізації.

30 липня 2014 року власником автомобіля «Nissan Juke», VIN-код НОМЕР_3 , став ОСОБА_1 (вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації ВРЕР ДАІ з обслуговування м Львова та Пустомитівского району).

На момент вторинної реєстрації 30 липня 2014 року транспортного засобу «Nissan Juke», VIN-код НОМЕР_3 , він перебував у заставі ПАТ «ПроКредит Банк».

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку щодо недоведеності позивачем того, що він не знав про обтяження та той факт, що автомобіль перебував під заставою на момент його придбання, позивач мав право перевірити відповідні відомості перед купівлею транспортного засобу, при цьому, застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, а тому підстави на які посилається позивач як на підставу для визнання його добросовісним набувачем не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

При вирішенні спору суд бере до уваги положення ч.4 ст.82 ЦПК України, за яким обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Наведене передбачено ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ст.18 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Розглядаючи вимоги про звернення стягнення на предмет застави, суд дійшов наступного висновку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст.1 Закону України «Про заставу», ст.ст.546, 572, 574 ЦК України застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст.589, 590 ЦК України).

За приписами ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором.

Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом (ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Оскільки позичальник ОСОБА_2 не виконала належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, які забезпечені заставою, тому відповідно до перелічених вище норм закону та дійсних обставин справи у позивача виникло право звернення стягнення на предмет застави автомобіль (рухоме майно).

Реєстрація права власності на автомобіль за відповідачем не спростовує права позивача на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, адже в силу приписів ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Як визначено ч.3 ст.9, ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 461/12083/15, від 07 квітня 2021 року у справі № 204/5553/18 сформульовано правову позицію про те, що аналіз наведених законодавчих норму дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Виходячи із наведеного правового регулювання та обставин справи, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави з наданням переконливих доказів є підставними, а позов підлягає до задоволення. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. За відсутності відзиву відповідача суд вирішив справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

У матеріалах справи відсутні відомості та докази, які б спростовували даний висновок суду, який узгоджується із такими засадами цивільного судочинства як справедливість, добросовісність та розумність.

Судові витрати

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання траншу № 104.43527/FM104.676 від 07 червня 2013 року, укладеним між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «ПроКредит Банк», в загальному розмірі 177 988,02 грн звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб марки «NISSAN» модель «JUKE», 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 , шляхом продажу транспортного засобу з торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» 2481,00грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ПроКредит Банк», код за , м.Київ, просп.Перемоги, 107А

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 27 липня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО