РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Рівне

Справа № 568/1765/21

Провадження № 22-ц/4815/642/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач Національна академія внутрішніх справ,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2022 року (постановлену у складі судді Сільман А.О.) у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 10.08.15 року ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 19.08.15 року з ОСОБА_1 укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби - відшкодувати витрати у зв`язку із утриманням у навчальному закладі. У період з 17.08.2015р. по 22.11.2017р. відповідач проходив навчання у вищому навчальному закладі, перебував на державному забезпеченні.

22.11.2017 року наказом ректора № 179 о/с ОСОБА_1 відрахований з навчального закладу, що є підставою для стягнення з нього витрат у зв`язку із навчанням, оскільки звільнення відбулося до закінчення визначених вищевказаним договором строків. Відповідач у добровільному порядку не відшкодував університету витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Ураховуючи викладене, Національна академія внутрішніх справ просила суд стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 45497,02 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання, а також індекс інфляції у розмірі 8374,87 грн., 3 % річних у розмірі 4049,86 грн..

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2022 року провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, Національна академія внутрішніх справ оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі посилається на помилковість висновків суду про те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Наголошує на тому, що спір не стосується проходження відповідачем публічної служби, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що на підставі рапорту ОСОБА_1 , висновку НАВС, листа ГУНП в Рівненській області, відповідачем було видано наказ №179 о/с від 22.11.2017 року, яким відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 46 Закону України «Про вищу освіту», пункту 6 статті 71 Закону України «Про Національну поліцію», наказано відрядити для подальшого проходження служби у розпорядження Національної поліції України: рядового поліції ОСОБА_1 , відрахувавши його з числа курсантів 3-го курсу навчально-наукового інституту № 1 за спеціальністю «Право» (081) (підготовки кадрів для органів досудового розслідування Національної поліції України), з 23 листопада 2017 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-699 апп 18) та від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563 цс18), у постановах Верховного Суду у справі № 357/7779/20 від 29.06.2021 р., у справі №520/11992/19 від 01.10.21 р.

Зокрема, згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 723/18/17 спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 17 КАС України (статті 19 КАС України у редакції від 03 жовтня 2017 року), якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Аналогічний висновок зроблено у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших постановах, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Крім того, висновок про те, що дана категорія справ підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 127/7858/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у даній справі, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду та ґрунтуються на власному тлумаченні правових висновків Верховного Суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ залишити без задоволення, а ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.