Справа № 527/2807/22
провадження № 4-с/527/1/22
УХВАЛА

03 листопада 2022 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Павлійчук А.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служб по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області, за участю заінтересованих осіб: Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Чугуївського міського суду Харківської області на Глобинський районний суд Полтавської області.

До Глобинського районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служб по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області, за участю заінтересованих осіб: Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 .

В поданій до суду скарзі просив визнати неправомірними постанови Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області.

Разом зі скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на подання скарги на дії Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служб по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області. Підставою для поновлення строку скаржник вказує на те, що про відкриття виконавчого провадження ДВС його не повідомляла. Нещодавно, він був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що відносно нього існує постанова ДВС по Печенізбкому Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області про тимчасову заборону керування транспортними засобами.

Суд, перевіривши скаргу на дотримання строків звернення з останньою до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові докази дійшов до переконливого висновку, що скаргу слід залишити без розгляду, повернувши її заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

З наведених заявником у скарзі обґрунтувань вбачається, що він оскаржує дії державного виконавця, а саме визнання неправомірними постанови, які за своїм змістом не є триваючими.

Законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки, протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.

Скарга ОСОБА_1 направлена до Глобинського районного суду Полтавської області 01.11.2022 року, а оскільки строк звернення з даною скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, то суд вважає, що вищезазначену скаргу подано заявником з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України.

Щодо клопотання заявника про поновлення строку на подачу скарги на дії Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служб по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області суд зазначає про таке.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В частині другій статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У клопотанні про поновлення строків ОСОБА_1 посилається на те, що про відкриття виконавчого провадження ДВС його не повідомляла, а також, що він був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що відносно нього існує постанова ДВС по Печенізькому Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області про тимчасову заборону керування транспортними засобами.

До матеріалів справи не додано підтверджуючих документів, поважності пропуску процесуального строку і суд вважає, що вказані обставини не є достатніми, переконливими для поновлення пропущеного строку для подачі скарги та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Таким чином, беручи до уваги, що заявником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні заявнику строку для подачі скарги.

За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом і судом відмовлено в поновленні такого строку з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, суд дійшов до переконливого висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст.13,76 - 81,89,126 - 127,259 - 261,353 - 354,447 - 449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для подачі скарги на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служб по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області, за участю заінтересованих осіб: Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А. В. Павлійчук