СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/12476/22

пр. № 2/759/4483/22

01 листопада 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову посилаються на те, що зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_2 на даний момент не є приватизованою.

Ордер на вищевказану квартиру 22.10.1974 року отримував батько позивачки - відповідач ОСОБА_4 . У подальшому, 10.03.1992 року рішенням виконавчого комітету Ленінградської ради народних депутатів № 173 про зміну договору найму, переоформлено особовий рахунок з батька на матір позивачки - ОСОБА_5 .

Мати, після розлучення з батьком, знялась з реєстраційного обліку і розпорядженням Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 10.04.2008 року № 542 було укладено договір найму жилого приміщення на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 із позивачкою, яка наразі є основним квартиронаймачем.

Згідно відповіді Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 09.09.2022 року, у цій квартирі зареєстровано п`ять осіб: батько позивачки - відповідач ОСОБА_4 , позивачка - ОСОБА_1 , двоє її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2007 р.н. та ОСОБА_3 , 2019 р.н., а також неповнолітня дитина її брата - ОСОБА_6 .

Позивачка зазначає, що відповідач більше року у зазначеній квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає.

У зв`язку з вищезазначеним, а також враховуючи те, що комунальні платежі нараховуються згідно кількості зареєстрованих у житлі осіб, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 36-37).

Позивачка у судове засідання не прибула, просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву чи заперечень на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у йогої відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, спірним жилим приміщенням є двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 жилою площею 30,93кв.м., яка на даний час не є приватизованою (а.с. 15, звор.).

Ордер на вищевказану квартиру 22.10.1974 року отримував батько позивачки - відповідач ОСОБА_4 . У подальшому, 10.03.1992 року рішенням виконавчого комітету Ленінградської ради народних депутатів № 173 про зміну договору найму, переоформлено особовий рахунок з батька на матір позивачки - ОСОБА_5 . Мати, після розлучення з батьком, знялась з реєстраційного обліку і розпорядженням Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 10.04.2008 року № 542 було укладено договір найму жилого приміщення на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 із позивачкою, яка наразі є основним квартиронаймачем (а.с. 13, 14).

Згідно відповіді Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 09.09.2022 року, у цій квартирі зареєстровано п`ять осіб: батько позивачки - відповідач ОСОБА_4 , позивачка - ОСОБА_1 , двоє її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2007 р.н. та ОСОБА_3 , 2019 р.н., а також неповнолітня дитина її брата - ОСОБА_6 (а.с. 18-19).

Відповідно до акту від 11.08.2022 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідач ОСОБА_4 не проживає у цій квартирі із 26.07.2021 року (а.с. 20).

Крім того, з відповіді Державної прикордонної служби України від 21.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхав з території України 24.07.2021 року і станом на 21.09.2022 року не повертався (а.с. 23).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки судом встановлено, що відповідач більше шести місяців в спірній квартирі не проживає, не цікавиться нею, витрат на її утримання не несе, поважних причин його відсутності в даному жилому приміщенні не вбачається, суд вважає, що він втратив право користування нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Кириленко