Справа № 585/1293/22
Номер провадження 2/585/471/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , і просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що позивачці ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВТО № 239986, виданого 17.12.2013 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Білашенком Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1149, належить право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 є невісткою позивачки та зареєстрована у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.07.2019 року. Необхідно зазначити, що відповідачка була зареєстрована позивачкою в будинку на прохання сина у липні 2019 року, хоча фактично в належному позивачці будинку не проживала, на даний час ОСОБА_2 мешкає за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, відповідачка майже 3 роки фактично не проживає за адресою своєї реєстрації, у будинку немає її особистих речей. Натомість, реєстрація відповідачки у будинку позивачки перешкоджає вільно розпоряджатися належним їй майном, як власниці, зокрема у неї виникають проблеми при оформленні житлової субсидії. Так, позивачка та її чоловік є особами пенсійного віку, але розмір їх пенсії недостатній для того, щоб забезпечити у повному обсязі сплату комунальних платежів без оформлення субсидії. Крім цього позивачка перебуває у складних життєвих обставинах через тяжку хворобу чоловіка ОСОБА_4 та власну хворобу. Так як відповідачка, протягом довгого часу фактично не проживає за адресою своєї реєстрації, тому вважає, що є всі підстави для визнання її такою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням.

06 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 01 серпня 2022 року 15 год.30 хв.

22 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду по суті на 24.10.2022 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що ОСОБА_1 дружина її сина, вони живуть в м. Полтава. Звернулася до суду тому що не може оформити субсидію. Якщо суд визнає ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, інші зареєстровані в будинку особи теж знімуться з реєстрації і вона зможе оформити субсидію.

Представник позивача - ОСОБА_3 позов підтримала та просила його задоволити, суду пояснила, що прописка відповідача носила формальний характер та на даний час реєстрація відповідача в будинку ОСОБА_1 перешкоджає позивачу в отриманні субсидії. Просить захистити право позивача на користування жилим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила, заперечень чи клопотань суду не надала.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №1149, яке видане приватним нотаріусом, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , 1930 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1000 гектарів (кадастровий номер :03:046:0003). Нерухоме майно, на яке видано дане свідоцтво складається з: одного житлового будинку цегляного - А-1, житловою площею: 47,5 квадратних метрів, загальною площею 76,1 квадратних метрів та слідуючих надвірних споруд: сараю цегляного - Б-1, погрібу цегляного - В-1, літньої кухні цегляної - Г-1, вбиральні цегляної - У, огорожі металевої - № (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданого Роменським міським бюро РАЦС Сумської області, 22.09.1972 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_7 » (а.с.9).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 05.04.1974 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_8 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого Роменським міським бюро РАЦС Сумської області, 28.10.2017 року укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_7 » (а.с.11).

З довідки по склад сім`ї від 02.06.2022 року №01-35/1739 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , що до складу сім`ї зареєстрованих осіб входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.12).

Відповідно до записів які маються в будинковій книзі на буд. АДРЕСА_3 , то вбачається, що будиновласником зазначеного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1149 від 17.12.2013 року є ОСОБА_1 , також в розділі ІІІ даної книги зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться як особа яка проживає в будинку, з відміток зроблених в даній книзі вбачається, що дана особа вперше була приписана до вказаного будинку 12.05.2015 року та знята з реєстрації місця проживання 19.08.2016 року, потім повторно прописана до вказаного будинку 24.01.2018 року та знята з реєстрації 29.07.2019 року та знову прописана до вказаного будинку 30.07.2019 року (а.с.13-17).

Згідно довідки квартального комітету №16 Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської обл. завіреної також свідками сусідами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що ОСОБА_1 , 1952 року народження проживає за адресою АДРЕСА_3 , та за цією адресою прописана ОСОБА_2 1987 року народження, 30.07.2019 року але не проживає на протязі 3-х років. Фактично проживає в АДРЕСА_2 (а.с.18).

Згідно довідки про доходи № 251325 виданої ОСОБА_1 вбачається, що вона перебуває на обліку в Роменському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області і отримує пенсію за віком (а.с.19) .

З довідки про доходи №560115 виданої ОСОБА_4 вбачається, що він перебуває на обліку в Роменському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області і отримує пенсію (а.с.20).

Відповідно до довідки виданої ФОП ОСОБА_16 лікаря загальної практики сімейної медицини вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча по АДРЕСА_3 обліку… (а.с. 21).

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71,72, 163 ЖК України, на які посилається і позивач обґрунтовуючи позовні вимоги.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку визначені ст. 386 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.

З постанови Верховного Суду від 9 грудня 2020 року у справі № 209/2642/18 провадження № 61-9591св19 вбачається, що при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Такий висновок суду склався у зв`язку з тим, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності відповідача у житловому будинку понад один рік без поважних причин.

Довідку квартального комітету суд до уваги при вирішенні спору не бере, оскільки дана довідка складена 16 лютого 2022 року, а позивач звернувся до суду 27 червня 2022 року. На думку суду сумнівним є права видачі таких довідок квартальним комітетом, оскільки квартальний комітет міг видати довідку про відсутність певної особи станом на час складання довідки при обстеженні чи огляді житла, але для вказівки строку відсутності особи в такій довідці, підтверджень свідків недостатньо.

Звертаючись до суду в позовній заяві позивач не вказала причини не проживання відповідача у житловому будинку, про що не повідомила і в судовому засіданні. Доказів про відсутність відповідача в будинку без поважних причин у справі немає.

Також відсутні належні і допустимі докази на підтвердження відсутності в даному будинку речей відповідача.

Окремо суд вважає необхідним відмітити ту обставину, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстроване місце проживання не лише відповідача ОСОБА_2 , а і членів її сім`ї - чоловіка та сина, ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , у зв`язку з чим не зрозуміло чому невістка позивача ОСОБА_2 втратила право користування жилим приміщенням, а інші члени її сім`ї не втрачають такого права.

За встановлених судом обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 1 листопада 2022 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.О. Шульга