ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6387/22 Справа № 212/3717/22 Суддя у 1-й інстанції - Овсянніков В.С. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , яка діє від імені позивача ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року, яка постановлена суддею Овсянніковим В.С. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення відсутні,

У С Т А Н О В И В

У серпні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про стягнення незаконних списаних коштів, процентів та пені.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про стягнення незаконних списаних коштів, процентів та пені, передано Печерського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Козіна Н.В. просить ухвалу суду скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Зокрема зазначає про те, що спір який виник між сторонами виник із кредитних правовідносин, який регулюється ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому відповідно до ст. 28 ЦПК України даний позов подано за місцем проживання споживача.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про стягнення незаконних списаних коштів, процентів та пені до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції керувався ст. 27, п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України та виходив з того, що позивачем не надано доказів наявності між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» відносин в порядку захисту прав споживачів, а тому справа підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Печерського районного суду м. Києва.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Як зазначено у частині 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до ч. 16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч. 5ст. 28 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з даним позовом про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно списаних коштів з кредитного рахунку позивача, як споживач, яким було укладено договір з банком про відкриття карткового рахунку та його подальшого обслуговування.

Відповідно до п. 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно п.11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Пропрактику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12 квітня 1996 року оскільки Закон України«Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, тож судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі, надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною яких є фізична особа, а також використані у Законі «Проз ахист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» терміни "споживчий кредит", "фінансова установа", "фінансова послуга" дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Рішення КонституційногоСуду Українивід 10листопада 2011року №15-рп/2011 усправі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що відповідач, будучи гарантом збереження коштів, у якого знаходяться всі персональні позивача, які без відома клієнта не можуть бути розголошені та грошові кошти без відома клієнта не можуть бути списані банком з карткового рахунку, або перераховані, порушив права клієнта щодо належного виконання своїх обов`язків відносно збереження коштів, які без відома клієнта були незаконно списані з його кредитної картки.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач цілком обґрунтовано скористався своїм правом на альтернативну підсудність, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами є наданням послуг, що підпадає під дію норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Викладене суд першої інстанції не врахував та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, за місцезнаходженням відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя, що є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , яка діє від імені позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 рокускасувати та направити матеріал за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про стягнення незаконних списаних коштів, процентів та пені до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: