ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2060/22 Номер провадження 22-ц/814/4651/22Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба»

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 29 серпня 2022 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (далі ПСП «Дружба») про стягнення заборгованості за договором позики.

Просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ПСП «Дружба» за договором позики б/н від 30 березня 2019 року у сумі 300000,00 доларів США та 3% річних 25076,71 доларів США.

25 серпня 2022 року до суду першої інстанції подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках ОСОБА_2 в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.; накладення арешту на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках ПСП «Дружба» в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Дана заява обґрунтована тим, що враховуючи ціну позову, вчинення відповідачами будь-яких дій направлених на відчуження майна матиме наслідком неможливість виконання рішення суду. З метою забезпечення в подальшому реального виконання рішення суду про стягнення коштів за договором позики прохає застосувати означене забезпечення позову. При цьому, вважає, що невжиття судом заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та здійснити ефективний спосіб захисту прав позивача.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Олійник Л.М., про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках ОСОБА_2 в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Накладено арешт на грошові кошти, що є на рахунках ПСП «Дружба» в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Заборонено ПСП «Дружба» відчужувати рухоме та нерухоме майно в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

В задоволенні решти заяви відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржило ПСП «Дружба». Просило зазначену ухвалу скасувати та відмовити позивачу у забезпеченні позову.

Позиція сторін

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі посилається на те, що накладення забезпечення позову перешкоджає господарській діяльності ПСП «Дружба», позбавляє можливості реалізувати вирощену продукцію, а також забезпечити виплату заробітної плати працівникам. Вважає, що забезпечення позову є неспіввісними з позовними вимоги оскільки розмір належного відповідачам майна та сума коштів на рахунку значно перевищує розмір заборгованості.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 адвокат Олійник Л.М. посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду просить дану ухвалу залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачаєтеся, що 18 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ПСП «Дружба» про стягнення заборгованості за договором позики, обгартовуючи його тим, що 30 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики б/н за яким останній отримав безвідсоткову позику у розмірі 300000 доларів США. Цього ж дня, на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір поруки в межах суми 10000 доларів США, та між ОСОБА_1 та ПСП «Дружба» договір поруки в обсязі відповідальності боржника. Оскільки ОСОБА_2 своїх обов`язків щодо повернення коштів не виконав позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ПСП «Дружба» за договором позики б/н від 30 березня 2019 року у сумі 300000,00 доларів США та 3% річних 25076,71 доларів США.

25 серпня 2022 року до суду першої інстанції подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках ОСОБА_2 в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США; накладення арешту на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках ПСП «Дружба» в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

29 серпня 2022 року стороною позивача подано доповнення до заяви про забезпечення позову, відповідно до якого орієнтовна ринкова вартість автомобілів, що належать на праві власності ПСП «Дружба» становить 424 499 доларів США; орієнтовна ринкова вартість транспортних засобів, що належать на праві власності ОСОБА_2 становить 7040 доларів США.

Право власності на зазначені автомобілі підтверджується відповідями територіального сервісного центру МВС № 5342 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області Головного сервісного центру МВС від 24 серпня 2022 року № 35аз та № 36аз. (т.1 а.с. 8-12)

При розгляді справи судом апеляційної інстанції представником відповідача ПСП «Дружба» - адвокатом Даценко Ю.І. надані додаткові пояснення, в яких вона просить врахувати договір позики б/н від 30 березня 2019 року та забезпечити позов шляхом накладення арешту на зерно пшениці 3 класу урожаю 2022 року в кількості 1890 тон, яка належить приватному сільськогосподарському підприємству «Дружба» в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Відповідно до п. 5.7 договору позики б/н від 30 березня 2019 року сторони домовилися, що у разі неможливості повернення Позичальником позики (грошових коштів) по даному договору позики на підставі письмової вимоги Позикодавця в дводенний строк з моменту отримання вимоги, виконання зобов`язання за цим Договором за згодою сторін забезпечується товаром, а саме: зерновими культурами відповідно до суми позики або частини позики, що залишилась несплаченою.

Відповідно до довідки ПСП «Дружба» від 11 жовтня 2022 року у власності останнього є пшениця 3 класу в кількості 1890 тон, яка передана на зберігання в ТОВ «Екоагрофірма Семенівська щедра земля». Ціна даної продукції, при врахуванні біржових цін станом на 10 жовтня 2022 року 6300 грн/тонна, становить 11907000. При офіційному курсі долара по курсу НБУ станом на 10 жовтня 2022 року ціна вищевказаного зерна 352607,22 доларів США.

Зазначена інформація підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 273 за 01 жовтня 2022 року - 11 жовтня 2022 року, договором складського зберігання зерна № 01/07-01 з додатками.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичних осіб. Суд також повинен враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Дане твердження також міститься в постанові Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 450/4113/19.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 зазначено: «конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Аналізуючи оскаржувану ухвалу колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не було досліджено наявність у відповідачів рахунків, розмір коштів, що зберігають на них, та видатки, що здійснюються за рахунок цих коштів, не встановлено вартість майна на яке накладено арешт, та чи не перешкоджають дані дії вченню господарської діяльності відповідачів. Тоді як забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі рахунки відповідачів, рухоме та нерухоме майно, не відповідає принципу збалансованості інтересів сторін.

Вживаючи зазначені заходи забезпечення позову суд першої інстанції обмежився формальним зазначенням меж, а саме розміром позовних вимог, при цьому не з`ясував розмір та вартість арештованого майна, чим переклав можливість вибору способу забезпечення на виконавця, що за даних обставин може призвести до порушення прав відповідачів, в тому числі на ведення господарської діяльності.

Дослідивши обставини справи, позовну заяву та додатки до неї, в тому числі договір позики б/н від 30 березня 2019 року, враховуючи позицію сторін, дослідивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, колегія суддів приходить до висновку, що домірним позовній вимозі, є забезпечення позову шляхом накладення арештуна зерно пшениці 3 класу урожаю 2022 року в кількості 1890 тон, яка належить приватному сільськогосподарському підприємству «Дружба» в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 29 серпня 2022 року слід скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Олійник Л.М., про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на зерно пшениці 3 класу урожаю 2022 року в кількості 1890 тон, яка належить приватному сільськогосподарському підприємству «Дружба» в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не розглядає справу по суті, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» задовольнити частково.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 29 серпня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Олійник Лілією Михайлівною, про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на зерно пшениці 3 класу урожаю 2022 року в кількості 1890 тон, яка належить приватному сільськогосподарському підприємству «Дружба» в межах розміру позовних вимог 325 076,71 доларів США.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2022 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль