Провадження № 2/161/1049/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Фурман Ю.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Заборольська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2020 року позивач ОСОБА_3 через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що згідно рішення Заборольської сільської ради від 21.09.2000 року № 14/16 йому на праві приватної власності передано земельну ділянку, загальною площею 2,66 га, яка розташована на території Заборольської сільської ради. Під час отримання державного акта на вказану земельну ділянку, землевпорядна організація встановила її межі. З метою реєстрації у Державному земельному кадастрі даної земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера, він звернувся до відповідних державних органів, однак, останніми були виявлені розбіжність (не відповідність) зовнішніх меж земельної ділянки, промірів, кутів поворотних точок, площ, що зазначені в його Державному акті та фактичного землекористування. У зв`язку з цим, на його замовлення в липні 2019 року було виготовлено технічний звіт про виконані топографо-геодезичні роботи на земельній ділянці, на підставі якого було встановлено, що земельні ділянки, які наразі належать відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 накладаються на належну йому земельну ділянку, чим порушуються його права та законні інтереси. Враховуючи наведене, а також заяву про уточнення позовних вимог від 04.02.2021 року, просить суд скасувати державні реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :06:000:6339, площею 0,0230 га, та земельну ділянку, кадастровий номер: :06:000:6338, площею 3,1086 га, що розташовані на території Заборольської сільської ради, та належать на праві власності відповідачам, а також стягнути з них понесені судові витрати по справі.

11.12.2020 року відповідачкою ОСОБА_5 було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову остання зазначила, що належна їй земельна ділянка кадастровий номер: :06:000:6338, площею 3,1086 га, та належна ОСОБА_4 земельна ділянка, кадастровий номер: :06:000:6339, площею 0,0230 га, що розташовані на території Заборольської сільської ради, були сформовані та зареєстровані на праві власності в порядку поділу земельної ділянки :06:00:6317, площею 3,1316 га, яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на землю BЛ № 033241 від 30.05.1997 року. Відтак, земельна ділянка, яка належить їй на праві власності була сформована та набута у власність попереднім власником ОСОБА_4 , раніше ніж земельна ділянка позивача, тому у разі наявності накладок, Заборольська сільська рада не мала права виділяти спірну частину земельної ділянки ОСОБА_3 . На підставі викладеного, у задоволенні позову просить відмовити.

14.01.2021 року представником позивача було подано до суду відповідь на відзив в якому остання зазначила наступне. Так, поділ земельної ділянки з кадастровим номером :06:00:6317, площею 3,1316 га на дві земельні ділянки було здійснено у 2018-2019 роках на підставі технічного звіту ТзОВ «Горизонт» від 2018 року, а право власності на дві окремі земельні ділянки у кожного з відповідачів виникло 11.12.2018 року та 12.02.2019 року відповідно. Саме під час здійснення поділу та присвоєння кадастрових номерів та визначення меж земельних ділянок із подальшим їх відображенням на публічній кадастровій карті України і було допущено помилку, що призвело до виникнення оскаржуваних накладок. При цьому, право власності відповідачів на належне їм майно в жодній мірі не оспорюється, оскільки позовні вимоги стосуються лише скасування державної реєстрації земельних ділянок, що матиме за собою наслідок у вигляді необхідності виготовлення нової технічної документації, що відповідатиме реальним вимірам та межам з подальшим здійсненням державної реєстрації земельної ділянки. На підставі викладеного, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2021 року по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського НДІСЕ.

01.08.2022 року від вищевказаної експертної установи надійшов на адресу суду висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 8527 від 28.07.2022 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву, а також враховуючи висновок судового експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи.

Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи чи відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.

До початку судового засідання від представника ГУ Держгеокадастру у Волинській області надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити без його участі, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Від представника Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради до початку судового засідання також надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати без її участі за наявними у справі матеріалами.

Представник Заборольської сільської ради будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи письмові пояснення з приводу заявленого позову від нього на адресу суду не надходили.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, загальною площею 2,66 га, яка розташована на території Заборольської сільської ради. Вказаний об`єкт нерухомого майна був переданий позивачу у власність на підставі рішення Заборольської сільської ради від 21.09.2000 року № 14/16 та на його підставі останньому видано державний акт на право приватної власності на землю ІV-ВЛ № 014781, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 662 від 28.11.2000 року.

Відповідачці ОСОБА_5 належить на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер: :06:000:6338, площею 3, 1086 га, що розташована на території Заборольської сільської ради. Про дану обставину свідчить, договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 12.02.2019 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Ходачинською Н.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 255, а також відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 155967635 від 12.02.2019 року.

Крім того, із матеріалів справи слідує, що відповідачці ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер: :06:000:6339, площею 0,0230 га, що розташована на території Заборольської сільської ради.

Судом також встановлено, що вищевказані земельні сторін є суміжними.

У своєму позові ОСОБА_3 зазначає, що належні відповідачам земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у його приватній власності.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами даного спору, суд вважає за наступне зазначити наступне.

Гарантія здійснення права власності та його захисту закріплюється у національному законодавстві України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, (ст.317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК України).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відтак, чинне законодавство України захищає право власності на земельну ділянку та передбачає право позивача на звернення до суду із позовною заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка накладається на його ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вказане положення матеріального закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, суд може захистити лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, а відсутні такого порушення унеможливлює існування цивільного спору, що є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із висновку експерта Волинського відділення Львівського НДІСЕ за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 8527 від 28.07.2022 року, накладання земельних ділянок площею 3,1086 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :06:000:6338, яка належить ОСОБА_5 та земельна ділянка площею 0,0230 га кадастровий номер: :06:000:6339, яка належить на праві власності ОСОБА_4 на належну ОСОБА_3 на підставі рішення Заборольської сільської ради від 21.09.2000 року № 14/16 на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,66 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю VІ-ВЛ № 014781, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 662 від 28.11.2000 року відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та технічного звіту про виконані топографо-геодезичні роботи відсутнє.

Суд вважає, що на сьогодні судова земельно-технічна експертиза є найбільш досконалим топографо-геодезичним дослідженням точності розташування та меж земельних ділянок на місцевості; доказова цінність висновку експерта є єдиним доказом з метою наявності або відсутності накладення суміжних земельних ділянок в натурі.

Таким чином, всупереч вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували або ж ставили під сумнів достовірність висновку експерта Волинського відділення Львівського НДІСЕ за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 8527 від 28.07.2022 року.

За наведених обставин, суд вважає безпідставним посилання позивача на ту обставину, що земельні ділянки з кадастровим номером: :06:000:6339, площею 0,0230 га, та кадастровим номером: :06:000:6338, площею 3,1086 га, які розташовані на території Заборольської сільської ради та належать на праві власності відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відповідно, накладаються на належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,66 га, яка розташована на території Заборольської сільської ради, а тому в задоволенні вимог останнього про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки слід відмовити.

Враховуючи наведене, а також положення ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд, у зв`язку з відмовою у позові, вважає за необхідне понесені ОСОБА_3 судові витрати по справі залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, на підставі ст. ст. 316, 317, 328, 373 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Заборольська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Треті особи: Заборольська сільська рада, адреса: Волинська обл., Луцький р-н, с. Забороль, вул. Володимирська, 34 А.

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, адреса: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, .

Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту державної реєстрації Луцької міської ради, адреса: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук