Справа № 936/737/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів:Фазикош Г.В., Джуги С.Д.,

за участі секретаря: Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Воловецького районного суду Закарпатської областівід 20 січня 2020 року, головуюча суддя Софілканич О.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області (правонаступник - Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області), ОСОБА_3 про визнання протиправним, скасування рішення Гукливської сільської ради, визнання недійсними: державної реєстрації земельної ділянки; Державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області (правонаступник - Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області), ОСОБА_3 про визнання протиправним, скасування рішення Гукливської сільської ради, визнання недійсними: державної реєстрації земельної ділянки; Державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки.

09 грудня 2019 року ухвалою суду провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним, скасування рішення Гукливської сільської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, в частині позовних вимог до ОСОБА_4 закрито, у зв`язку з її смертю та відсутністю кола спадкоємців, через що правовідносини не допускають правонаступництва.

Рішенням Воловецького районного суду від 20 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залучено Воловецьку селищну раду Воловецького району до участі в справі як правонаступника Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0700 га, кадастровий номер :11:001:0020, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Договором дарування земельної ділянки від 20.11.2013 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13150764 від 20.11.2013 року.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 08.11.2018 р. № 29-7-0.2-8265/2-18, підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0014 була сформована на підставі технічної документації із землеустрою. На підставі даної технічної документації із землеустрою був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0014 серії ЗК № 020672 від 22.05.2006 та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за № -005.

Технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0014 складена Воловецьким районним відділом Закарпатської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України».

Згідно пояснювальної записки до Технічної документації її виготовлено на підтвердження прав власності на земельну ділянку ОСОБА_4 на підставі рішення чотирнадцятої сесії четвертого скликання Гукливської сільської ради від 28.07.2005 р. площею 0,0172 га для обслуговування господарської споруди.

В матеріалах Технічної документації наявне рішення чотирнадцятої сесії 4 скликання Гукливської сільської ради від 28.07.2005 р., яким вирішено: передати у власність ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 0,0172 га для обслуговування господарської будівлі.

Суд першої інстанції дослідив, що наявна у справі Технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0014 не містить посилання на рішення п`ятнадцятої сесії 4 скликання від 21.10.2005р. Гукливської сільської ради, а отже, дане рішення, яке позивач просить визнати протиправним та скасувати не слугувало підставою для формування земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0014, як об`єкта речового права.

Відповідно до пункту 10 рішення п`ятнадцятої сесії 4 скликання від 21.10.2005р. Гукливська сільська рада вирішила передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку в розмірі 0,0176 га (а.с.50), а згідно рішення чотирнадцятої сесії 4 скликання від 28.07.2005 Гукливської сільської ради вирішено передати у власність ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 0,0172 га.

Саме на підставі рішення чотирнадцятої сесії 4 скликання від 28.07.2005 Гукливської сільської ради сформована земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0014, площею 0,0172 га, і дане рішення органу місцевого самоврядування позивачем не оскаржується.

Оскаржуване ж рішення п`ятнадцятої сесії 4 скликання від 21.10.2005р. Гукливської сільської ради в частині п. 10 не стосується земельної ділянки з кадастровими номером :01:001:0014, яка була набута у власність ОСОБА_4 та наданий час належить ОСОБА_3 .

Земельна ділянка, яка належить ОСОБА_3 з кадастровим номером :01:001:0014 є суміжною із земельною ділянкою позивача ОСОБА_2 з кадастровим номером :11:001:0020.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 20.11.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. за реєстровим номером 1087, ОСОБА_5 подарував земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0020 ОСОБА_2 . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0020 зареєстровані 20.11.2013 року.

Позивач не був власником земельної ділянки :11:001:0020 на час прийняття рішення 14 сесії 4 скликання Гукливської сільської ради від 28.07.2005 про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_4 , яка в подальшому була сформована як об`єкт речового права - земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0014.

Також, позивач не був власником суміжної земельної ділянки і на момент видачі ОСОБА_4 державного акту земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0014 серії ЗК № 020672 від 22.05.2006.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що не встановлено існування порушених прав та інтересів позивача, які підлягають судовому захисту внаслідок прийняття 15 сесією 4 скликання Гукливської сільської ради рішення від 21.10.2005 р. в частині п. 10 щодо передачі ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0176 га для господарських цілей.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державною фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки рішення Гукливської сільської ради, на підставі якого проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0014 від 22.05.2006 року не оскаржено та не скасовано, то і вимоги про визнання державної реєстрації вказаної ділянки та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_4 задоволенню не підлягали.

09 вересня 2013 року укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. за реєстровим номером 795, відповідно до якого ОСОБА_4 продала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0172 га з кадастровим номером :01:001:0014.

Апелянт вказує, що даний правочин порушує публічний порядок, оскільки при прийнятті оспорюваного рішення Гукливська сільська рада діяла з порушенням способу відведення земельної ділянки ОСОБА_4 та з порушенням порядку зміни цільового призначення цієї ділянки.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; равочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 204 ЦК встановлює презумпцію правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач ОСОБА_2 не є стороною оспорюваного правочину- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 вересня 2013 року, відтак не є суб`єктом права на оскарження його дійсності з підстав, наведених вище.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 228 ЦК правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За оспорюваним договором купівлі-продажу відбувся перехід речового права на земельну ділянку від однієї фізичної особи - власника до іншої фізичної особи. Рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого формувалася земельна ділянка, що є предметом зазначеного договору, не скасовано. Відтак суд не вбачає наявність при укладені спірного договору умов, з якими цивільне законодавство пов`язує спрямованість правочину на порушення публічного порядку.

Інших підстав недійсності договору купівлі - продажу земельної ділянки апелянтом не наведено.

Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської областівід 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 28 липня 2022 року.

Головуючий

Судді