Провадження №2/523/505/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/14260/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 11.08.2020 року у м. Одесі по вул. Балківська кут вул. Малиновського, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volvo 440», р/н НОМЕР_1 на не регульованому перехресті не надав переваги в русі мотоциклу «Suzuki», р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками

Постановою Суворовського районного суду м. Одеса від 09.10.2020 року за результатами розгляду справи № 523/13412/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно Постанови Суворовського районного суду м. Одеса від 27.10.2020 року по справі № 523/13412/20 потерпілою особою від вказаної вище дорожньо транспортної пригоди зазначено ОСОБА_1 .

Згідно звіту № 624/20 вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу SUZUKI GSR 600, р/н НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП дорівнює 199 240 грн., вартість матеріального збитку 112675 грн., ринкова вартість транспортного засобу у аварійному пошкодженому в наслідок ДТП, яке сталося 12.08.2020 р. стані дорівнює 48899,00 грн.

Цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Volvo 440», р/н НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», поліс № АО/2017248 (ліміт відповідальності 100000,00 грн., франшиза 0 грн.). ТДВ «СК «Гардіан» визнало даний страховий випадок та сплатила позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування відповідно до ліміту відповідальності у розмірі 58667,00 грн. Однак, станом на день звернення до суду з даним позовом відповідач ТДВ «СК «Гардіан» ніяк на повідомило позивача про часткову відмову виплати страхового відшкодування, що є порушенням закону. Таким чином, відповідач ТДВ «СК «Гардіан», уклавши з ОСОБА_2 договір страхування його цивільно правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі.

Також позивач зазначає, що приймаючи до уваги, що в процесі розгляду адміністративної справи встановлено вину ОСОБА_2 , а також те, що позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 58667,00 грн., що на 140573,00 грн. менше розміру відновлюваного ремонту, встановленого у звіту № 624/20, позивач вважає, що ОСОБА_2 повинен відшкодувати суму відновлюваного ремонту не компенсовану страховим відшкодуванням у розмірі 140573,00 грн.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_1 не сплачену суму відновлюваного ремонту у розмірі 140573 грн. та частину сплаченого позивачем судового збору, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром відновлюваного ремонту і страховою виплатою (встановленою для ТДВ «СК «ГАРДІАН» рішенням суду по цій справі) у межах загальної суми стягнення у розмірі 140 573 грн. та частину сплаченого позивачем судового збору.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 25.10.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд констатує, що представником відповідача ТДВ «СК «Гардіан» Черняковським А.В. було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, заявлених до ТДВ «СК «Гардіан». Так, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову представник відповідача вказує на те, що 14.08.2020 року ОСОБА_1 надав ТДВ «СК «Гардіан» повідомлення про подію, що містить ознаки страхового випадку, у якому було зазначено, що 11.08.2020 року у м. Одесі по вул. Балківська, 575 сталась дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo 440», д.р.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згодом, 02.12.2020 року позивачем було надано заяву про виплату страхового відшкодування. З метою фіксації пошкоджень, які утворились на автомобілі марки «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 відповідачем було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та сформовано протокол огляду транспортного засобу, у якому зазначено детальний перелік ремонтних операцій, які необхідно провести для відновлення автомобіля марки «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 до того стану, у якому від перебував до ДТП.

На виконання п. 34.4. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», аварійним комісаром ОСОБА_3 було складено аварійний сертифікат № 57-D/75/7 від 05.11.2020 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Так, відповідно до Аварійного сертифікату № № 57-D/75/7: ринкова вартість досліджуваного КТЗ складає 111 267 грн.; коефіцієнт фізичного зносу КТЗ 0.7; вартість ремонту без урахування зносу та з ПДВ 127 465,67 грн.; вартість ремонту з урахуванням зносу та з ПДВ 44 202,72 грн.; вартість ремонту з урахуванням зносу та без ПДВ 37 741,98 грн.

Також у поданому відзиві представник відповідача посилався на ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до положень якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на ту обставину, що відповідно до Аварійного сертифікату № 57-D/75/7 витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 (127465,67 грн.) перевищують вартість даного транспортного засобу до ДТП (111267 грн.), а тому транспортний засіб «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 , є фізично знищеним. Відтак, для визначення ринкової вартості транспортного засобу «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 після ДТП відповідачем було замовлено Аварійний сертифікат № 36-R/78/1 про оцінку вартості транспортного засобу в пошкодженому стані, складений аварійним комісаром ОСОБА_3 , яким встановлено, що ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу складає 52600 грн.

Отже, керуючись п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування було розраховано відповідачем наступним чином: 111267,00 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 52600,00 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) = 58 667 грн.

Щодо наданого позивачем Звіту № 624/20, то представник відповідача зазначив, що не вбачає правових підстав для визначення розміру страхового відшкодування на основі вказаного Звіту, оскільки він не спростовує висновків, які містяться у аварійних сертифікатах, долучених відповідачем, та не має переваги над зазначеними дослідженнями. Однак, у тому випадку, якщо судом буде прийняте рішення здійснити розрахунок саме на підставі Звіту № 624/20, представник відповідача просив суд також врахувати положення ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначив, що згідно висновків, що містяться у Звіті № 624/20 розрахунок має бути виконано наступним чином: 112 675 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 48899 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) = 63 776 грн. Водночас, у разі прийняття судом рішення задовольнити позов, розмір страхового відшкодування, сплачений ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача у досудовому порядку, підлягає вирахуванню: 63776 грн. - 58 667 грн. = 5109 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Однак, представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву. В якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити даний позов та провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача ТДВ «СК «Гардіан» Черняковський А.В. в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просить суд провести розгляд даної справи за відсутності представника ТДВ «СК «Гардіан».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав, із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

По справі встановлено, що 11.08.2020 року у м. Одесі по вул. Балківська кут вул. Малиновського, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volvo 440», р/н НОМЕР_1 на не регульованому перехресті не надав переваги в русі мотоциклу «Suzuki», р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками

Постановою Суворовського районного суду м. Одеса від 09.10.2020 року за результатами розгляду справи № 523/13412/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (Т.1 а.с. 3).

Згідно Постанови Суворовського районного суду м. Одеса від 27.10.2020 року по справі № 523/13412/20 потерпілою особою від вказаної вище дорожньо транспортної пригоди зазначено ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 4).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 року про витребування доказів ТДВ «СК «Гардіан» було надано суду матеріали страхової справи, сформованої за результатами страхового випадку, що мала місце 11.08.2020 року.

Так, із дослідженої судом вказаних матеріалів страхової справи вбачається, що цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Volvo 440», р/н НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», поліс № АО/2017248 (ліміт відповідальності 100000,00 грн., франшиза 0 грн.).

14.08.2020 року ОСОБА_1 надав до ТДВ «СК «Гардіан» повідомлення про подію, що містить ознаки страхового випадку, у якому зазначено, що 11.08.2020 року у м. Одесі по вул. Балківська, 575 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo 440», д.р.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 (Т. 1 а.с. 125 126).

02.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Генерального директора ТДВ «СК «Гардіан» Берліна М.В. із заявою про виплату страхового відшкодування та долучення додаткових матеріалів. Так, до вказаної заяви позивачем було долучено постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2020 року та від 27.10.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 624/20 від 14.09.2020 року, договір № 624/20 на проведення незалежної оцінки КТЗ від 14.09.2020 року та Звіт № 624/20 про оцінку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування це вид цивільно правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»

Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Приписами ч. 1 ст. 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, пунктами 1.4, 1.7 ст. 1 цього Закону визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з вимогами ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Приписами п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи

Судом встановлено, що відповідач ТДВ «СК «Гардіан» визнало даний страховий випадок та сплатило позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування відповідно до ліміту відповідальності у розмірі 58667,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Платіжного доручення № 8802 від 11.02.2021 року (Т.1 а.с. 245).

З`ясувавши позиції сторін, а саме твердження позивача та заперечення представника відповідача, викладених у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши аргументи сторін на надавши оцінку наданим суду доказам, суд доходить наступних висновків по справі.

І. Оцінка судом Звіту № 624/20 про оцінку КТЗ від 29.09.2020 року та Аварійного сертифіката № 57-D/75/7 від 05.11.2020 року.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Позивачем ОСОБА_1 було додано до матеріалів справи Звіт № 624/20 про оцінку колісного транспортного засобу SUZUKI GSR 600, р/н НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 199240 грн., вартість матеріального збитку 112675 грн., ринкова вартість транспортного засобу у аварійному пошкодженому в наслідок ДТП стані дорівнює 48899 грн. (Т.1 а.с. 7 15).

Представником відповідача ТДВ «СК «Гардіан» було долучено до матеріалів справи Аварійний сертифікат № № 57-D/75/7 від 05.11.2020 року відповідно до якого ринкова вартість досліджуваного КТЗ складає 111 267 грн.; коефіцієнт фізичного зносу КТЗ 0.7; вартість ремонту без урахування зносу та з ПДВ 127 465,67 грн.; вартість ремонту з урахуванням зносу та з ПДВ 44 202,72 грн.; вартість ремонту з урахуванням зносу та без ПДВ 37 741,98 грн. (Т.1 а.с. 69 74).

Як було вище зазначено, ТДВ «СК «Гардіан» визнало даний страховий випадок та сплатило позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування відповідно до ліміту відповідальності у розмірі 58667,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Платіжного доручення № 8802 від 11.02.2021 року (Т. 1 а.с. 245).

Судом встановлено, що при врахуванні розміру страхового відшкодування відповідачем було взято саме Аварійний сертифікат № 57-D/75/7 від 05.11.2020 року, а не наданий ОСОБА_1 . Звіту № 624/20 від 29.09.2020 року.

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення між сторонами цивільних правовідносин) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Суд констатує, що на момент здійснення відповідачем визначення розміру збитків діяло Типове положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затверджене постановою КМУ від 05.01.1998 року № 5 (надалі Типове положення).

Вказаним Типовим положенням встановлено загальні умови та порядок провадження діяльності аварійних комісарів, які з`ясовують причини настання страхового випадку та визначають розмір збитків відповідно до Закону України «Про страхування».

Так, відповідно до п. 2, п. 5 та п. 16 Типового положення аварійний комісар особа, яка з`ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Національним банком. Діяльність аварійного комісара щодо з`ясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком. На підставі проведеного дослідження і зібраних документів аварійний комісар складає аварійний сертифікат. Аварійний сертифікат це документ, в якому зазначаються обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» для визначення розміру збитків було залучено аварійного комісара ОСОБА_5 , яким 05.11.2020 року було складено Аварійний сертифікат № 57-D/75/7 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Із вказаного Аварійного сертифікату вбачається, що аварійний комісар ОСОБА_5 приступив до дослідження 28.09.2020 року, а складено Аварійний сертифікат 05.11.2020 року.

Відповідно до п. 34.1, 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення між сторонами цивільних правовідносин) страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 14.08.2020 року звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із повідомленням про дорожньо транспортну пригоду.

Суд констатує, що аварійний комісар ОСОБА_5 приступив до дослідження з метою визначення вартості матеріального збитку тільки 28.09.2020 року, що суперечить визначеному положенням п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку у 10 робочих днів для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків після звернення позивача із повідомленням про дорожньо транспорту пригоду (14.08.2020 року).

14.09.2020 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_6 було укладено Договір № 624/20 про проведення незалежної оцінки КТЗ (Т.1 а.с. 5 6).

29.09.2020 року експертом оцінювачем ОСОБА_6 було складено Звіт № 624/20 про оцінку колісного транснпортного засобу SUZUKA GSR 600, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно вказаного звіту експертний огляд відбувся 22.09.2020 року.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення між сторонами цивільних правовідносин) якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що оскільки представник страхової компанії не з`явився у визначений строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків після звернення із повідомленням про дорожньо транспорту пригоду, а тому ОСОБА_1 правомірно скористувався своїм правом щодо обрання експерта для визначення розміру шкоди.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач ТДВ «СК «Гардіан» при визначенні розміру страхового відшкодування повинен був взяти до уваги саме наданий позивачем Звіт № 624/20 про оцінку колісного транснпортного засобу SUZUKA GSR 600, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ІІ. Висновок суду щодо заявленого позивачем розміру виплати страхового відшкодування.

Як було встановлено судом, 02.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Генерального директора ТДВ «СК «Гардіан» Берліна М.В. із заявою про виплату страхового відшкодування та долучення додаткових матеріалів. Так, до вказаної заяви позивачем було долучено постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2020 року та від 27.10.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 624/20 від 14.09.2020 року, договір № 624/20 на проведення незалежної оцінки КТЗ від 14.09.2020 року та Звіт № 624/20 про оцінку.

ТДВ «СК «Гардіан» визнало даний страховий випадок та сплатила позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування відповідно до ліміту відповідальності у розмірі 58667,00 грн.

Згідно приписів ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Як вбачається із наданого відповідачем відзиву на позовну, ТДВ «СК «Гардіан» вважало автомобіль марки «SUZUKA GSR 600», реєстраційний номер НОМЕР_2 фізично знищеним, а тому розрахунок розміру страхового відшкодування було здійснено виходячи з положень ст. 30 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В той же час, з доданого представником відповідача до відзиву на позовну заяву Аварійного сертифікату № 57-D/75/7, складеного аварійним комісаром ОСОБА_5 , вбачається, що було розраховано розмір збитку пошкодженого автомобіля марки «SUZUKA GSR 600», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 127465,67 грн., а ринкова вартість автомобіля становить 111267,00 грн.

Судом встановлено, що для визначення ринкової вартості автомобіля марки «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 після ДТП відповідачем було замовлено Аварійний сертифікат № 36-R/78/1 про оцінку вартості транспортного засобу в пошкодженому стані, складений аварійним комісаром ОСОБА_3 , яким встановлено, що ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу складає 52 600 грн. (Т.1 а.с. 83 86).

Отже, керуючись ст. п.30.2. ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування було розраховано ТДВ «СК «Гардіан» наступним чином: 111 267 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 52 600 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) = 58 667 грн.

В той же час суд констатує, що згідно наданого позивачем Звіту № 624/20 від 29.09.2020 року ринкова вартість автомобіля марки «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 станом до моменту ДТП складає 112675,00 грн., вартість відновлювального ремонту визначається рівною 199240,00 грн., а ринкова вартість автомобіля станом після ДТП складає 48899,00 грн.

Беручи до уваги зазначені вище докази, у суду наявні всі підстави вважати, що автомобіль марки «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 за результатами дорожньо транспортної пригоди, що мала місце 11.08.2020 року, є фізично знищеним через економічно необґрунтованим проведенням його ремонту.

Як було вище судом встановлено, ТДВ «СК «Гардіан» при визначенні розміру страхового відшкодування повинен бути взятий до уваги саме наданий позивачем Звіт № 624/20 про оцінку колісного транспортного засобу SUZUKA GSR 600, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

А тому розмір страхового відшкодування, із врахуванням висновків, викладених у Звіті № 624/20 від 29.09.2020 року та положень ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мало становити 63776,00 грн. (112675,00 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 48899,00 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач ТДВ «СК «Гардіан» вже сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 58667,00 грн., суд доходить висновку, із відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню частину несплаченого страхового відшкодування в розмірі 5109,00 грн.

ІІІ. Висновок суду щодо стягнення із ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром відновлювального ремонту та страховою виплатою.

Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ч. ч 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою..

Згідно приписів ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно наданого позивачем Звіту № 624/20 від 29.09.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Suzuki GSR600», д.р.н. НОМЕР_2 визначається рівною 199240,00 грн..

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути із ОСОБА_2 , як винуватця дорожньо транспортної пригоди різницю між фактичним розміром відновлювального ремонту та страховою виплатою.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

При цьому п. 32.7 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 04.12.2019 року за результатами розгляду справи № 359/2309/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд констатує, що відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 складає 135464 грн. виходячи з наступного розрахунку: 199240,00 грн. (вартість відновлювального ремонту) 63776,00 грн. (розмір страхової виплати).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» слід тягнути на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 5109,00 грн., а із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача різницю між фактичним розміром відновлювального ремонту та страховою виплатою у розмірі 134646,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 979, 990, 994, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 6, 22, 30, 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 5109 /п`ять тисяч то дев`ять/грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром відновлювального ремонту та страховою виплатою у розмірі 134646 /сто тридцять п`ять тисяч чотириста шістдесят чотири/ грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1405 /тисяча чотириста п`ять/ грн. 73 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», код за , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. № 96.

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження та РНОКПП суду невідомі, мешканець: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2022 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер