Справа № 369/5072/22
Провадження №2/369/4273/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 369/5072/22 за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без права самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Наталя Валеріївна про усунення перешкод в володінні, користуванні, розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсними і скасування рішень Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 10.09.2021 року № 494.2/18, 494.2/19, 494.2/20, 494.2/21, скасування присвоєння кадастрових номерів земельних ділянок :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327 та виключення даних про ці земельні ділянки із Державного земельного кадастру, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 07.10.2021 № 820, № 821, № 822, № 823, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки кадастрові номери :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо вказаних земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без права самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Наталя Валеріївна про усунення перешкод в володінні, користуванні, розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсними і скасування рішень Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 10.09.2021 року № 494.2/18, 494.2/19, 494.2/20, 494.2/21, скасування присвоєння кадастрових номерів земельних ділянок :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327 та виключення даних про ці земельні ділянки із Державного земельного кадастру, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 07.10.2021 № 820, № 821, № 822, № 823, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки кадастрові номери :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо вказаних земельних ділянок.

25.07.2022 року ОСОБА_1 через канцелярію суду було подано заяву про забезпечення позову.

Вимоги заяви про забезпечення позову мотивовано тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/5072/22. Вказує, що у нього є всі підстави вважати, що наявні загрози настання обставин, що можуть унеможливити виконання рішення суду у вказаній справі в разі задоволення позовних вимог та істотно ускладнити поновлення його прав.

Невжиття заходу по забезпеченню позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач може відчужити спірне майно на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження його прав на ефективний судовий захист.

Заявник у поданій заяві зазначає, що відповідачі по справі, власники земельних ділянок: кадастровий номер :01:008:0348 ОСОБА_5 , кадастровий номер :01:008:0349 ОСОБА_6 , кадастровий номер :01:008:0273 ОСОБА_4 , кадастровий номер :01:008:0327 ОСОБА_3 , з метою ускладнення повернення належної йому земельної ділянки у власність, одночасно в один день 07.10.2021 року провели відчуження вказаних земельних ділянок у власність відповідача ОСОБА_7

16.09.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0348 на ім`я ОСОБА_5 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0349 на ім`я ОСОБА_6 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0273 на ім`я ОСОБА_4 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0327 на ім`я ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією, яка міститься в договорах купівлі-продажу вказаних земельних ділянок від 07.10.2021 року № 820, № 821, № 822, № 823.

07.10.2021 року в результаті укладених і нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу № 820, № 821, № 822, № 823 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки кадастрові номери :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327 було зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

Заявник відзначає, що станом на 25.07.2022 року йому відома інформація про те, що відповідач ОСОБА_2 , який з 07.10.2021 року є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327, які розташовані за адресою: Київська область Бучанський район с. Гореничі має намір продати вказані земельні ділянки. Зокрема на інтернет сайтах нерухомого майна опубліковані об`яви про продаж земельних ділянок в с. Гореничі. Заявник зазначає, що звертався за вказаними оголошеннями, оглядав земельні ділянки і переконався, що дві земельні ділянки, які виставлені на продаж знаходяться в тому самому місці АДРЕСА_1 , де розташована належна йому на праві власності земельна ділянка площею 0,742 га.

На підставі вище наведеного, ОСОБА_1 просив суд накласти арешт на належні на праві власності ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327, які розташовані за адресою Київська область Бучанський район с. Гореничі та заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо означених земельних ділянок.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року).

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Як вбачається з поданої заяви, підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову є вірогідність, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З відкритого порталу «Судова влада» судом встановлено, що у цивільній справі № 369/15474/21за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_8 , приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу, про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки шляхом визнання недійсними і скасування рішень сільської ради, скасування присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам та виключення даних про земельні ділянки із Державного земельного кадастру, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельних ділянок, суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. 22.11.2021 року було накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:008:0348; :01:008:0327; :01:008:0349; :01:008:0273, які розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., с.Гореничі, які належать на праві власності ОСОБА_2 та заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії щодо земельних ділянок: :01:008:0348; :01:008:0327; :01:008:0349; :01:008:0273, які розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., с.Гореничі.

Інформація щодо скасування вище зазначених заходів забезпечення відсутня.

Вжиті судом заходи забезпечення позову не допускають повторного їх вжиття.

В поданій заяві про забезпечення позову, заявником не надано суду належних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження вказаних земельних ділянок, крім того, останні в силу вище наведеного відчуженню не підлягають.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що до заяви про забезпечення позову додано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, який було сформовано 14.10.2021 року, який не може підтвердити актуальну інформацію про власників зазначених вище земельних ділянок.

Таким чином, позивачем не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, підстави для забезпечення позову відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст.149-154,157,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/5072/22 за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без права самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Наталя Валеріївна про усунення перешкод в володінні, користуванні, розпорядженні земельною ділянкою, шляхом визнання недійсними і скасування рішень Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 10.09.2021 року № 494.2/18, 494.2/19, 494.2/20, 494.2/21, скасування присвоєння кадастрових номерів земельних ділянок :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327 та виключення даних про ці земельні ділянки із Державного земельного кадастру, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 07.10.2021 № 820, № 821, № 822, № 823, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки кадастрові номери :01:008:0348, :01:008:0349, :01:008:0273, :01:008:0327 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо вказаних земельних ділянок - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В. Янченко