РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022

м.Харків

Справа № 639/1541/22

провадження 2/639/1279/22

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Бабенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.08.1993 р., посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, чотири роки тому позивач з дитиною виїхала за кордон та наразі проживає в іншій державі на постійній основі, тому збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам.

В судове засідання представником позивача надана заява про підтримання позовних вимог та можливість розглядати справу за відсутністю ОСОБА_1 і представника-адвоката Олійник О.М.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1993, мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини , спільного господарства не ведуть, разом не проживають, наполягають на розірванні шлюбу, вважають, що їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За приписами ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

В судовому засіданні сторони наполягали на тому, що сім`я розпалася, проти збереження шлюбу категорично заперечують.

За правилами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам сторін, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу, що відповідає вимогам ст.ст.24, 56 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 19, 81, 142, 259, 264, 265, 274 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 серпня 1993 р. у Борівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Харківської області під актовим записом № 61- розірвати.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути представнику позивача ОСОБА_4 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за дублікатом квитанції № Р24АС6771 від 09.06.2022, у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

СУДДЯ -