Справа №463/4822/21
Провадження №2/463/54/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді: Мармаша В.Я.

з участю секретаря судових засідань: Заставної С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осібв залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс" про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільнені. Просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 80 803,13 грн. (сума вказана без урахування обов`язкових податків та зборів), а також середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 24.05.2019 року по день прийняття рішення суду у справі. Крім того, просив вирішити питання про розподіл судових витрат у справі.

Позов мотивує тим, що з 01.08.2006 року працював водієм, а з 10.10.2018 року по 24.05.2019 року - старшим водієм автотранспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс". 24.05.2019 року позивача звільнено на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Всупереч вимогам положень ч.1 ст.115, ч.1 ст.116 КЗпП України заборгованість із заробітної плати, яка згідно листа розрахунку при звільненні №б/н від 24.05.2019 року, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс", в розмірі 80 803,13 грн., не виплачена позивачу ні в день звільнення, ні по сьогоднішній день. У зв`язку із невиконанням відповідачем вимог ч.1 ст.116 КЗпП України щодо виплати звільненому працівникові у день звільнення усіх виплат, які підлягають до виплати, позивач просить відповідно до ст.117 КЗпП України стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 24.05.2019 року по день прийняття рішення суду у справі. Згідно представленого позивачем розрахунку середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні розмір такого за період з 24.05.2019 року (день звільнення) по 28.04.2021 року (звернення до суду із позовом) становить 160120,35 грн. А тому з метою захисту своїх порушених трудових прав позивач звернувся до суду з позовом, який просить задовольнити.

Ухвалою суду від 30.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою суду від 18.10.2021 по справі призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повномуобсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки за зареєстрованим місцемзнаходженням згідно інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У зв`язку із неявкою представника відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 265, 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.08.2006 працював водієм, а з 10.10.2018 по 24.05.2019 - старшим водієм автотранспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс", що стверджується долученою до матеріалів справи копією трудової книжки.

Згідно відомостей долученої до матеріалів справи копії трудової книжки ОСОБА_1 , його 24.05.2019 звільнено на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, про що винесено наказ № 22/05-К від 22.05.2019.

Відповідно до ст. 7 ч. 4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.199, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Положеннями статей 47, 116 КЗпПУпередбачено обов`язок роботодавця в день звільнення працівника видати йому належно оформлену трудову книжку і виплатити всі суми, що належать працівнику від підприємства, установи, організації.

Згідно положень ч. 1 ст. 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно долученої до матеріалів справи копії листа розрахунку при звільненні № б/н від 24.05.2019, виданого ТзОВ "Маркет-Матс", розмір заборгованості ОСОБА_1 по заробітній платі становить 80 803,13 грн., з яких 72058,73 грн. - заборгованість по заробітній платі, 6476,19 грн. - заборгованість за відпрацьований в поточному місяці (травень 2019 року) час, 4386,42 грн. - компенсація за невикористану щорічну відпустку.

Як встановлено судом з матеріалів справи та долучених до неї письмових документів заборгованість по заробітній платі не виплачена позивачу по сьогоднішній день, про протилежне сторона відповідача суд не повідомляла та підтверджуючих це документів суду не представила, а відтак сума такої в розмірі 80 803,13 грн. підлягає стягненню на користь позивача в судовому порядку.

Як було зазначено вище, відповідно до статті 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтею 117 КЗпПУ закріплено загальні засади відповідальності за затримку розрахунку при звільненні. Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці № 13 від 24 грудня 1999 року, зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановляння рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У зв`язку із невиконанням відповідачем вимог ч.1 ст.116 КЗпПУщодо виплати позивачу ОСОБА_1 , як звільненому працівникові, у день звільнення усіх виплат, які підлягають до виплати, то суд приходить до висновку про необхідність застосування до відповідача санкцій, передбачених ч. 1 ст. 117 КЗпПУ, у вигляді стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні позивача. Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд керуючись принципом змагальності та диспозитивності, у відповідності до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, та вважає, що до стягнення підлягає сума врозмірі 160120,35 грн., яка розрахована позивачем за період з 24.05.2019 року по 28.04.2021 року. Представлений та зазначений позивачем у мотивувальній частині позовної заяви розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні суд вважає складеним у відповідності до вимог чинного законодавства та обставин справи. Крім того, такий стороною відповідача не спростований, а тому суд надає такому віри та вважає, що 160120,35 грн.підлягає стягненню на користь позивача.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача908,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. А також стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн. судового збору, від сплати якого на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»при зверненні до суду із вимогою про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі був звільнений позивач.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280,282,354,355ЦПК України, ст.ст.115,116,117КЗпП України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс" про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс" на користь ОСОБА_1 по невиплаченій заробітній платі в розмірі 80 803,13 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот три гривні тринадцять копійок), а також середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі 160120,35 грн. (сто шістдесят тисяч сто двадцять гривень тридцять п`ять копійок).

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс" на користь ОСОБА_1 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок)судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Матс" на користь держави 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок)судового збору, від сплати якого при зверненні до суду із вимогою про стягненнязаборгованості по невиплаченій заробітній платі був звільнений позивач.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Текст рішення складено та підписано суддею 30.05.2022.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю"Маркет-Матс", місцезнаходження:79005, м. Львів, вул. вул. І. Франка, 7, а/с 9427, , свідоцтво платника податку: 41.

Суддя: Мармаш В.Я.