Справа № 750/374/22
Провадження № 2/750/537/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2022 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
головуючого - судді Требух Н.В.
за участі секретаря судового засідання Галета Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа - Управління (служба) у справах дітей ЧМР,-
13.01.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач послалася на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заочний розгляд справи згодна.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками малолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
На даний час дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її повному утриманні.
Батько дитини ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дочки, проживає окремо.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України №3 в Постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 07.07.2022 року, затвердженого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому ухилення від виховання дитини є лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини є доведеним, суд доходить висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини.
За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст..180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст..181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 992 грн. 40 коп. сплаченого нею судового збору та на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, оскільки відповідно до діючого законодавства позивач звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.
Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 документ, що посвідчує особу ІН від 12.10.2017) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 документ, що посвідчує особу ІН від 12.10.2017) на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Требух