ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2022 року

м. Валки

справа № 2-848/09

провадження №22-ц/818/1594/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

за участю секретаря: Гармаш К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Валки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-848 від 04.11.2009 року таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Матвієвської Г.В., в залі суду в місті Харкові,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 2-848 від 04.11.2009 року таким, що не підлягає виконанню.

Обгрнутовуючи свою заяву посилався на те, що на виконанні Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові СМУМЮ (м.Харків) знаходиться виконавче провадження №16432440 стосовно виконання виконавчого листа №2-848, виданого 04.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «Укрсиббанк» суми боргу у розмірі 35440,29 грн.

АКІБ «Укрсиббанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року здійснив відступлення права вимоги цієї заборгованості на користь AT «Дельта Банк» .

10.08.2020 року AT «Дельта Банк» уклав аналогічний договір з ТОВ «Вердикт Капітал» №2301/1, згідно якого відступив право вимоги заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» .

20.08.2020року ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 також уклали договір №14689505 про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно якого відступило право вимоги заборгованості на користь ОСОБА_1

31.10.2019 року державним виконавцем по цьому виконавчому провадженню було винесено постанову про арешт коштів боржника.

13.05.2020року державним виконавцем по цьому виконавчому провадженню було повторно винесено постанову про арешт коштів боржника.

Стягнення цих коштів відбувається через Міжрайонне ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові СМУМЮ (м.Харків). Стягувач за виконавчим листом - АКІБ «Укрсиббанк».

Заявник зазначає, що він не звертається до суду із заявою про заміну стягувача, оскільки одночасно є боржником у виконавчому провадженні та сама по собі заміна не є ефективним захистом прав ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження буде тривати і далі, арешт буде діяти. Зважаючи на вказану обставину, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 606 ЦК України про припинення зобов`язання через поєднанням боржника і кредитора в одній особі, вважає за можливе визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 04.11.2009 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Харкова №2-848, виданого 04.11.2009 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , без попереднього звернення заявника із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Також ОСОБА_1 звертає увагу, що поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної у законі підстави зобов`язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Отже, зазначає заявник, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб`єктів) один з цих суб`єктів повинен зникнути і у зв`язку з цим припиняється правовідношення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-848 від 04.11.2009 року по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.08.2006 року таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що ОСОБА_1 на теперішній час є одночасно боржником і стягувачем, у зв`язку з цим вважає, що виконавчий лист неможливо виконати. Зазначає що у листі № 32449 у абзаці 5 зазначено, що на виконанні відділу знаходиться виконавче провадження № 16432440 з виконання виконавчого листа № 2-848, виданого 04.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ Укрсиббанк суми боргу в розмірі 35440,29 грн. Державний виконавець за виконавчим провадженням ОСОБА_4 , отже стягнення здійснюється лише відносно ОСОБА_1 . Вважає, що оскільки має місце поєднання кредитора і боржника в одній особі, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа № 2-848, виданого 04.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконання за виконавчим листом, де визначена солідарна відповідальність двох фізичних осіб-боржників, на даний час не здійснюється і його доля не відома, а також те, що на майбутнє суд не може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справ.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-848, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова 04.11.2009 року по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно суми заборогованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.08.2006 р., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІдН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІнН НОМЕР_2 ) - зоборгованість в сумі 35 059,69 (тридцять п`ять тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 69 коп. на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_3 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005 ,код ЄДРГІОУ 09807750. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2 ) сплачене Державне мито за подання позовної заяви в сумі 350,60 (триста п`ятдесят) грн. 60 коп. та сплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 (тридцять ) гри. 00 коп. на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_4 в АІКБ «УкрСиббанк», МФО 351005, . (а.с. 17-19).

На виконання вищевказаного рішення 23 квітня 2009 року було видано виконавчий лист про стягнення боргу та судових витрат.

Як на підставу вимог заяви про визнання виконавчого листа № 2-848, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова 04.11.2009 року таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилався на те, що АКІБ «Укрсиббанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року здійснив відступлення права вимоги цієї заборгованості на користь AT «Дельта Банк». 10.08.2020 року AT «Дельта Банк» уклав аналогічний договір з ТОВ «Вердикт Капітал» №2301/1, згідно якого відступив право вимоги заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал». 20.08.2020року ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 також уклали договір №14689505 про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно якого відступило право вимоги заборгованості на користь ОСОБА_1 . У зв`язку з цим вважає, що виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню через поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

За змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку:

1) якщо його було видано помилково або;

2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги від 20.08.2020 року, ТОВ «Вердикт Капітал» передав, а ОСОБА_1 прийняв права вимоги в обсязі та на умовах, визначеними Договором, а саме за договорами: Договір кредиту №0 від 19.08.2006 року, договір поруки №0 від 19.08.2006 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.11.2009 року є чинним і наразі не виконане.

ОСОБА_1 просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з підстав припинення зобов`язання за кредитним договором внаслідок поєднання боржника та кредитора в одній особі.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав перелік яких, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1, 2 ст. 598 ЦК України).

Незалежно від волі сторін зобов`язання припиняються за таких обставин: неможливість виконання зобов`язання ( ст. 607); поєднання в одній особі боржника і кредитора ( ст. 606); смерть боржника чи кредитора, якщо зобов`язання пов`язане з їх особою ( ст. 608); ліквідація юридичної особи (кредитора чи боржника) ( ст. 609).

Відповідно до ст. 606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов`язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов`язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов`язаних між собою взаємним зобов`язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб`єктів) один із цих суб`єктів правовідносин повинен зникнути, у зв`язку з цим і припиняється зобов`язання.

Враховуючи наведене, ст.606 ЦК України повинна застосовуватися судом до правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов`язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб`єктів правовідношення у зв`язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб`єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов`язання не залежатиме від волі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові СМУМЮ ( м.Харків) знаходиться виконавче провадження №16432440 стосовно виконання виконавчого листа №2-848, виданого 04.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «Укрсиббанк» суми боргу у розмірі 35440,29 грн.

АКІБ «Укрсиббанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року здійснив відступлення права вимоги цієї заборгованості на користь AT «Дельта Банк» .

10.08.2020 року AT «Дельта Банк» уклав аналогічний договір з ТОВ «Вердикт Капітал» №2301/1, згідно якого відступив право вимоги заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до договору від 20.08.2020 року стягувач ТОВ «Вердикт Капітал» передав ОСОБА_1 права вимоги щодо стягнення заборгованості за споживчим кредитом №0 від 19.08.2006 року, а ОСОБА_1 набув статусу стягувача.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого листа № 2-848 від 04.11.2009 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки внаслідок переходу прав вимоги збігаються особи боржника та стягувача.

Натомість підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню щодо боржника ОСОБА_2 не вбачається.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.04.2009 року позовні вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно суми заборогованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.08.2006 р., задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІдН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІнН НОМЕР_2 ) - зоборгованість в сумі 35 059,69 (тридцять п`ять тисяч п`ятдесят дев`ять) гри. 69 коп. на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_3 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005 ,код ЄДРГІОУ 09807750. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2 ) сплачене Державне мито за подання позовної заяви в сумі 350,60 (триста п`ятдесят) грн. 60 коп. та сплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 (тридцять ) гри. 00 коп. на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_4 в АІКБ «УкрСиббанк», МФО 351005,

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про те, що обов`язок боржника ОСОБА_2 відсутній у зв`язку із припиненням зобов`язання або добровільним виконанням боржником чи іншою особою кредитного зобов`язання відповідно до ст. 342 ЦПК України.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За відсутності майнових претензій з боку стягувача питання про припинення виконання рішення вирішується в порядку передбаченим Законом.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2021 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-848 від 04.11.2009 року таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист №2-848, виданий 04.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

О.В. Маміна

Судді: О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 10 листопада 2022 року.