ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21844/21

Провадження № 22-ц/4820/1028/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретарі судового засідання Шевчук Ю.Г.

Мельник І.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представниці третьої особи Лещук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут», третя особа Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» в особі Хмельницького міського району електричних мереж про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (далі ТОВ «Хмельницькенергозбут») про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зазначили, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (далі житловий будинок). 6 січня 2021 року ОСОБА_4 сплатив продавцеві повну ціну житлового будинку та став його власником, а 10 серпня 2021 року подарував житловий будинок батькові, ОСОБА_1 . Згідно договору про постачання електроенергії від 19 січня 2021 року позивачі вносили ТОВ «Хмельницькенергозбут» плату за житлово-комунальні послуги з електропостачання. 27 серпня 2021 року відповідач висунув ОСОБА_4 вимогу про погашення заборгованості за спожиту електроенергію, яка рахується за житловим будинком з березня 2019 року у розмірі 6 239 грн 49 коп. На заперечення позивачів щодо сплати цього боргу ТОВ «Хмельницькенергозбут» погрожує їм припинити електропостачання до житлового будинку. Внаслідок незаконних дій відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_1 завдано моральної шкоди. Зокрема, вони зазнали душевних страждань і перенесли психологічний дискомфорт, вживали додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.

За таких обставин ОСОБА_4 , ОСОБА_1 просили суд:

визнати незаконними дії ТОВ «Хмельницькенергозбут», пов`язані з вимогою сплати ними 6 239 грн 49 коп. заборгованості за спожиту з березня 2019 року електроенергію та з погрозою припинення електропостачання до житлового будинку;

заборонити ТОВ «Хмельницькенергозбут» припиняти електропостачання до житлового будинку через несплату 6 239 грн 49 коп. заборгованості за спожиту з березня 2019 року електроенергію;

стягнути з ТОВ «Хмельницькенергозбут» на свою користь по 5 000 грн моральної шкоди.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Суд ухвалою від 27 жовтня 2021 року залучив Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» в особі Хмельницького міського району електричних мереж (далі АТ «Хмельницькобленерго») до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що заборгованість із оплати послуг з електропостачання до житлового будинку виникла станом на 27 серпня 2021 року у розмірі 6 239 грн 49 коп., у зв`язку з чим відповідач правомірно висунув ОСОБА_4 вимогу про необхідність погашення цього боргу та попередив останнього про відключення електроустановки від електромережі. Оскільки позивачі не довели належними та допустимими доказами погашення ними заборгованості за спожиту електроенергію (чи її відсутність), а також заподіяння їм моральної шкоди в указаному розмірі, то позов є необґрунтованим і безпідставним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Хмельницькенергозбут» неправомірно поклало на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 тягар боргів попереднього власника житлового будинку, ОСОБА_5 , за послуги з електропостачання, у зв`язку з чим позивачам завдано моральної шкоди. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «Хмельницькенергозбут» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

АТ «Хмельницькобленерго» не висловило письмової позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено ним неправильно. Крім того, суд не застосував норми статті 334 ЦК України, які підлягали застосуванню, неправильно витлумачив положення статей 526, 714 ЦК України та не дотримався приписів статей 81, 89 ЦПК України.

У зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині відмови в позові про визнання дій незаконними та заборони вчинення дій підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині вимог нового судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ТОВ «Хмельницькенергозбут» здійснює постачання електричної енергії до житлового будинку.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (з відстрочкою платежу) від 23 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т.В. (зареєстровано в реєстрі за №1931) (далі договір купівлі-продажу), ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 житловий будинок.

ОСОБА_5 і ОСОБА_4 домовилися про те, що: продаж житлового будинку вчинено за 304 968 грн, які покупець зобов`язується перерахувати на поточний рахунок продавця до 23 січня 2021 року, факт повного розрахунку між сторонами має бути підтверджений нотаріально посвідченою заявою продавця (п. 3 договору купівлі-продажу); право власності на житловий будинок виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права відповідно до положень Цивільного кодексу України (п. 5 договору купівлі-продажу).

На час укладення договору продавець стверджував про сплату ним усіх комунальних послуг та інших обов`язкових платежів стосовно відчужуваного майна (п. 4 договору купівлі-продажу).

У п. 12 договору купівлі-продажу продавець засвідчив те, що він проведе виписку із житлового будинку протягом одного тижня з моменту проведення повного розрахунку за цим договором, звільнить житловий будинок протягом одного дня з моменту проведення повного розрахунку за цим договором і передасть житловий будинок у належному стані зі сплатою всіх комунальних послуг та інших обов`язкових платежів стосовно відчужуваного майна. У випадку порушення цього пункту договору з боку продавця покупець має право на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 листопада 2020 року (номер запису про право власності 39223043).

За договором дарування від 10 серпня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Федосєєвою О.О. (зареєстровано в реєстрі за №6300), ОСОБА_4 подарував батькові, ОСОБА_1 , житловий будинок.

У січні 2021 року працівники АТ «Хмельницькобленерго» здійснили заміну приладу обліку споживання електричної енергії у житловому будинку. Відповідно до акту заміни/пломбування/технічної перевірки вузла обліку (засобу обліку), встановленого на об`єкті споживача (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), у житловому будинку було знято електролічильник №В5861386 з показами 3137 та встановлено електролічильник №11486463 з показами 000000.

19 січня 2021 року ТОВ «Хмельницькенергозбут» і ОСОБА_4 уклали договір про постачання електричної енергії шляхом подання останнім заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) і складання сторонами паспорту точки розподілу електричної енергії. За умовами цього договору ТОВ «Хмельницькенергозбут» зобов`язалося надавати послуги з постачання електричної енергії до житлового будинку, а ОСОБА_4 здійснювати оплату цих послуг.

Станом на 27 серпня 2021 року заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії до житлового будинку склала 6 239 грн 49 коп.

Із виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 , вбачаються, що: до придбання ОСОБА_4 житлового будинку за попереднім власником рахувалась заборгованість у розмірі 1817 грн 14 коп.; у 2020 році показники електролічильника щодо кількості використаної споживачем електричної енергії електропостачальнику не передавалися та оплата послуг з постачання електричної енергії не здійснювалася; у січні 2021 року за наслідком встановлення споживання 3576 кВт/год. електроенергії електропостачальником нарахована заборгованість у розмірі 6 007 грн 68 коп.

ТОВ «Хмельницькенергозбут» висунуло вимогу ОСОБА_4 і ОСОБА_1 про погашення цієї заборгованості та попередило їх про припинення постачання електричної енергії. Оскільки заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії не була погашена, то 14 вересня 2021 року електроустановка споживача була відключена від електромережі. 17 вересня 2021 року АТ «Хмельницькобленерго» відновило постачання електричної енергії до житлового будинку.

а) щодо вимоги про визнання дій незаконними та заборону вчинення дій

Застосовані норми права

Статтею 1 Закону України від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VІІІ) встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Одним із видів комунальних послуг є послуги з постачання та розподілу електричної енергії (ст. 5 Закону №2189-VІІІ).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Таким законом є Закон України від 13 квітня 2017 року №2019-VІІІ «Про ринок електричної енергії» (далі Закон №2019- VІІІ).

За змістом ст. 1 Закону №2019-VІІІ споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

В силу ч. 3 ст. 58 Закону №2019-VІІІ споживач, у тому числі, зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

Згідно з п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі Правила) укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.

Основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії, визначені Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №311 (далі Кодекс).

Із положень п. 8.6 Кодексу індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх відповідному оператору системи розподілу або ППКО /постачальнику послуг комерційного обліку/ (у ролі ОЗД /оператора зчитування даних з лічильників/) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО /постачальника послуг комерційного обліку/ (у ролі ОЗД /оператора зчитування даних з лічильників/); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. У разі неотримання до початку четвертого календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання. Якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника, визначення фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів та показів, на які споживачу здійснено розрахунки.

Як передбачено п.п. 7.1, 7.5 Правил, електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, в тому числі у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником . Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Частиною 1 статті ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи в забезпеченні належних умов проживання у житлових приміщеннях у порядку, встановленому законодавством. Ця діяльність здійснюється на підставі відповідних договорів про надання комунальних послуг, укладених між їх виконавцями та споживачами.

Електропостачання (постачання та розподіл електричної енергії) є одним із видів комунальних послуг.

За своєю правовою природою договір постачання електричної енергії, є відплатним, а предметом виконання грошового зобов`язання за цим договором є певна грошова сума, що має бути сплачена споживачем виконавцю.

Отже, власники житлових приміщень (власники електроустановок) зобов`язані оплатити спожиту електричну енергію відповідно до умов укладеного договору. Розмір плати за послуги з постачання електричної енергії розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку (лічильників) або за нормами, затвердженими в установленому порядку. При зміні власника житлового приміщення (електроустановки) до нового власника переходить обов`язок оплатити послуги з постачання електричної енергії за раніше укладеним договором, якщо інше не передбачено договором про відчуження майна.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

У разі несплати споживачем за послуги з електропостачання та виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію електропостачальник вправі припинити повністю або частково постачання електричної енергії з відповідним попередженням про дату відключення електроустановки від електромережі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що станом на 27 серпня 2021 року заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії до житлового будинку склала 6 239 грн 49 коп.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не оспорюють підстави та розмір нарахованої ТОВ «Хмельницькенергозбут» заборгованості за послуги з електропостачання.

Станом на 17 листопада 2020 року, тобто на час набуття ОСОБА_4 права власності на житловий будинок, за попереднім власником рахувалася заборгованість за послуги з електропостачання у розмірі 1 817 грн 14 коп.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як нові власники житлового будинку не були стороною договору про постачання електроенергії, укладеного з попереднім споживачем, то на них не може бути покладений обов`язок із оплати комунальних послуг, який виник у попереднього власника житлового будинку. Зокрема, позивачі не повинні сплачувати заборгованість за послуги з електропостачання у розмірі 1 817 грн 14 коп.

У зв`язку з цим ТОВ «Хмельницькенергозбут» неправомірно висунуло до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вимоги про погашення боргу в цілому.

Суд першої інстанції не врахував указаних правових норм і дійшов помилкового висновку щодо правомірності дій ТОВ «Хмельницькенергозбут», які були направлені на сплату позивачами заборгованості за комунальними послугами станом на 17 листопада 2020 року у розмірі 1 817 грн 14 коп.

Водночас у справі відсутні достатні дані про те, що інша заборгованість (із загальної суми 6 239 грн 49 коп.) виникла до дати набуття ОСОБА_4 права власності на житловий будинок.

АТ «Хмельницькобленерго» нарахувало цю заборгованість (4 422 грн 35 коп.) після заміни приладу обліку споживання електричної енергії у житловому будинку (у січні 2021 року), а факт її виникнення за період з 17 листопада 2020 року не виключається. Тому відповідач правомірно висунув до ОСОБА_4 і ОСОБА_1 вимогу про необхідність погашення боргу за спожиту електроенергію та попередив останніх про відключення електроустановки від електромережі.

За таких обставин суд першої інстанції правильно керувався тим, що позов ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в частині цієї заборгованості не підлягає задоволенню.

Посилання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на обґрунтованість своїх вимог у повному обсязі та неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

б) щодо вимоги про стягнення моральної шкоди

Застосовані норми права

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Законом України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ) врегульовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №1023-ХІІ споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, у тому числі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону №1023-ХІІ при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. У випадку завдання споживачеві моральної шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності виконавця послуги, споживач має право на таке відшкодування.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 обґрунтували свої вимоги про відшкодування моральної шкоди тим, що ТОВ «Хмельницькенергозбут» протиправно вимагає від них сплати неіснуючого боргу за послуги з електропостачання, шантажує та погрожує припинити постачання електричної енергії до житлового будинку.

Водночас матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що дії ТОВ «Хмельницькенергозбут» знаходяться у прямому причинному зв`язку із душевними стражданнями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Також відсутні докази про завдання позивачам моральної шкоди та її розмір.

За таких обставин суд першої інстанції правильно керувався тим, що в цій частині вимог позов ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цього висновку суду.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства та зробив помилкові висновки про необґрунтованість позову ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в частині вимог про визнання дій незаконними та заборону вчинення дій, а тому в цій частині ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ОСОБА_4 , ОСОБА_1 містить одну вимогу немайнового характеру (про визнання дій неправомірними та заборону вчинення дій) та одну вимогу майнового характеру (про стягнення моральної шкоди).

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як споживачі звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (ч. 3 ст. 22 Закону №1023-XII), а їх позов задоволено в частині однієї вимоги немайнового характеру на 29,12% (1817,14?100:6239,49), то з ТОВ «Хмельницькенергозбут» на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позову та подання апеляційної скарги у розмірі 661 грн 02 коп. ((2270?0,4?29,12%)+(2270?0,4?150%?29,12%)).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року в частині відмови у визнанні дій незаконними і заборони вчинення дій скасувати та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення, розподіл судових витрат змінити.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» в частині висунення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вимоги про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла станом на 17 листопада 2020 року у розмірі 1 817 гривень 14 копійок у зв`язку з її постачанням до житлового будинку АДРЕСА_1 , незаконними.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» припиняти постачання електричної енергії до житлового будинку АДРЕСА_1 , через несплату заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла станом на 17 листопада 2020 року у розмірі 1 817 гривень 14 копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (місцезнаходження 29001, місто Хмельницький, вулиця Свободи, 57/2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42035266) на користь держави (одержувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, рахунок UA0022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 661 гривню 02 копійки судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Козак О.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 45