Єдиний номер справи 489/2713/22
Провадження 22-ц812/938/22 Головуючий по 1 інстанції Микульшина Г.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2022р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.

секретар судового засідання Ковальський Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2022р.

за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Нересненська сільська рада Тічівського району Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила:

У вересні 2022р. ОСОБА_1 звернувся із заявою в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання сина ОСОБА_3 .

Заявник вказував, що з 28 квітня 2017р. перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2022р.

14 червня 2022р. він уклав з ОСОБА_4 договір про визначення місця проживання їх спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком.

У вересні 2022р. він отримав повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 де йому повідомили, що для одержання відстрочки від призову під час мобілізації необхідно надати рішення суду про встановлення факту самостійного виховання сина.

Посилаючись на те, що встановлення факту самостійного виховання сина має для нього юридичне значення, а саме для одержання відстрочки від призову під час мобілізації, заявник просив про задоволення заяви.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2022р. відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаною заявою на підставі ч.4 ст.315 ЦПК.

В апеляційній скарзі представник заявника, посилаючись на незаконність ухвали суду, порушив питання про її скасування.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, в тому числі чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.
Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суддя мотивував це наявністю спору про право, так як вимоги заявника стосуються визначення місця проживання дитини, які повинні розглядатись у порядку позовного провадження.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки до нього суддя дійшов з порушенням закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 просив встановити факт самостійного виховання неповнолітнього сина з метою отримання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі ст.23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки наявність договору з колишньою дружиною про визначення місця проживання їх спільного сина виявилось недостатнім при явці за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 в якості заінтересованої особи матір їх спільного сина - ОСОБА_4 у поданій до суду заяві не зазначав, а матеріали справи, на даній стадії, не містять даних про наявність спору між заявником і останньою щодо місця проживання їх сина.

Навпаки, в матеріалах справи є нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання, утримання та виховання дитини, укладений 14 червня 2022р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 .

Таким чином, для з`ясування, на даний час, наявності спору між батьками щодо місця проживання їх неповнолітньої дитини слід залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи (ч.4 ст.294 ЦПК) матір дитини та перевірити ці обставини під час розгляду заяви по суті.

Наявність на повістці про необхідність прибуття у відповідності до ст.1 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за наявності для цього підстав може бути залучений до участі у справі в якості заінтересованої особи, відмітки про необхідність надання рішення суду також не може свідчити про наявність спору про право, а є гарантованою для заявника можливістю реалізації права на звернення до суду з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.55 Конституції, ст.ст.4,315 ЦПК).

Таким чином, висновок судді про наявність спору про право є передчасним.

З огляду на вищенаведені мотиви оскаржувана ухвала є незаконною і в силу п.4 ч.1 ст.379 ЦПК підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.367,379,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2022р. скасувати, а матеріали заяви передати до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2022р.

Головуючий: Судді: