Справа № 462/3848/20 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-з/811/125/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
04 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.
Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
секретар :Іванова О.О.
розглянувши у м.Львові у відсутності сторін заяву представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Саламахи Надії Володимирівни про ухвалення додатковової постанови у справі № 462/3848/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку та стягнення грошової компенсації за частку в нерухомому майні.
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просиластягнути на її користь 402 371,75 грн. компенсації за ј частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинити її право власності на ј частку у праві власності на вказану квартиру. Визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , належну їй. Також визнати за нею право власності на 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_3 та припинити її право власності на це майно з виплатою їй грошової компенсації. Стягнути з відповідачів у рівних частинах на її користь 93 971,17 грн. компенсації за 1/6 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , визнати за відповідачами право власності на 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_3 .
Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року скасовано в частині відмови припинення права власності , визнання права власності, стягнення грошової компенсації на квартиру АДРЕСА_1 . Позовні вимоги задоволено частково. Припинено право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на ј частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) 402 371,72 грн.(чотириста дві тисячі триста сімдесят одну грн..,72 коп.) компенсації за ј частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_1 . В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4023,72 грн. та в дохід держави 6035,58 грн.

29 червня 2022 року представник позивача-адвокат Саламаха Н.В. подала заяву про ухвалення додаткової постанови.

В обґрунтування заяви зазначає, що в судових дебатах було заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу та про те, що підтверджуючі докази будуть подані протягом п`яти днів з дня винесення постанови. Зазначає, що загальна вартість наданої професійної правничої допомоги становить 27475 грн., з яких:

-підготовка позовної заяви (тривалість 8 годин, вартість - 4200,00грн.);

-юридичний супровід справи (тривалість 9 годин, вартість - 3150,00грн.);

-оформлення матеріалів для подання позову до суду (тривалість 2 години, вартість 700,00 грн.);

-підготовка відповідей на відзиви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (тривалість 5 годин, вартість 2625,00 грн.);

-представництво інтересів ОСОБА_1 в судових засіданнях 12.11.2020року, 30.11.2020 року, 21.12.2020 року, 26.01.2021 року,12.04.2021року, 14.05.2021 року;

-підготовка апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції (тривалість 8 годин, вартість - 4200,00 грн.);

-представництво інтересів ОСОБА_1 в Львівському апеляційному суді 17.01.2022, 06.06.2022, 27.06.2022, вартість кожного з яких становить 1400,00 грн.

Крім цього, позивач понесла витрати на проведення оцінки спірного майна в розмірі 2000 грн.

На підтвердження зазначених витрат, адвокатом додано договір №04/05/20-ФО про надання правничої допомоги від 19.05.2020 року, акти прийому-передачі наданих послуг(виконаних робіт) , квитанції на оплату послуг до договору , договір на проведення оцінки майна №СК200525-001, рахунок фактура до договору та квитанція.

Просить заяву задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27475 грн. витрат на професійну правничу допомогу і 2000 грн. витрат на проведення оцінки майна.

Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшло заперечення на заяву про ухвалення ждодаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечення обгрунтовано тим, що позивач та її представник в суд першої інстанції не подавали попередній розрахунок витра т на правову допомогу така заява не розглядалась судом першої інстанції, а томау не може бкути розглянута судом апеляційної інстанції.

Крім цього, звертають увагу, що в суді апеляційної інстанції позов задоволено частково, а тому стягненню підлягає не більше 9537,50 грн., тобто 50 % задоволених вимог. Що стосується витрат на правову допомогу у в суді апеляційної інстанції , то попередній розрахунок мав бути поданий у першому процесуальному документів, чого зроблено не було , а тому в стягненні має бути відмовлено. Крім цього, звертають увагу, що оскільки в позові до ОСОБА_3 відмовлено, то з нього судові витрати не підлягають стягненню. Щодо витрат на оцінку майна то вважають, що оскільки така оцінка проведена не з ініціативи суду, та не з ініціативи позивача, а на підставі договору укладеного між адвокатом Саламахою Н.В. та ТОВ «Український центр експертної оцінки майна», в якому немає відомостей про те чи мала адвокат повноваження на його укладення та з врахуванням того, що такі не були предметом розгляду в суді першої інстанції просить у їх стягненні відмовити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що стверджується матеріалами справи(а.с.147-148 т.2).

Адвокат Саламаха Н.В. подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Згідно з ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1,3 ст.133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: п.1) на професійну правничу допомогу; п.4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом ч.1,3-6 ст.137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ч.3 п.8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 4 п.б ст.382 ЦПК України передбачено, що постанова апеляційного суду складається з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення про відмову у задоволенні позову та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції не вирішив питання про стягнення судових витрат за правничу допомогу надану позивачу у суді першої інстанції та в апеляційній інстанції, оскільки адвокатом було заявлено клопотання, що докази понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів, як передбачено у ст.141 ЦПК України.

Доводи відповідачів про те, що позивачем не заявлено попереднього розрахунку судових витрат у першій заяві по суті не приймаються судом до уваги, оскільки такий наведений у п.7 позовної заяви .

Судом встановлено, що правову допомогу позивачу надавала адвокат Саламаха Н.В. на підставі ордеру (а.с.83 т.1, а.33 т.2), договору про надання професійної правничої допомоги від 19 травня 2020 року(а.с.116 т.2).

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з договору про надання правової допомоги у такому встановлено, що представництво інтересів у судових засіданнях першої та апеляційної інстанції становить 700 грн. за одне судове засідання, однак в актах виконаних робіт та в розрахунку судових витрат представником позивача вказано, що ціна за одне судове засідання становить 1400 грн., що не відповідає умовам договору, крім цього, судове засідання 12.11.2020 року тривало не повних 4 хв., судове засідання 21.12.2020 року не більше 2 хв., судове засідання в апеляційній інстанції 17.01.2022 року не більше 7 хв., а тому суд вважає, що в цій частині витрати підлягають зменшенню.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Враховуючи критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на надання правової допомоги в розмірі 10 000 грн.

Зменшуючи розмір суми коштів за надання правової допомоги, апеляційний суд виходить з того, що за такий вид виконаної роботи як складення позовної заяви 8 год. та складення апеляційної скарги 8 год. та розмір оплати по 4200 грн. за кожний документ є завищеним, оскільки складання позовної заяви у даній категорії не потребує так багато часу та значних зусиль, а зміст апеляційної скарги фактично аналогічний до змісту позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначений розмір співмірним до складності даної справи та затраченим адвокатом часом, а також враховує часткове задоволення позову та заперечення відповідачів на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Витрати на проведення оцінки майна в розмірі 2000 тисячі грн.. підтверджені належними доказами, та були необхідними для встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, а саме розміру компенсації за частку у спільному майні , а тому підлягають стягненню у повному розмірі.

Заперечення відповідачів з цього приводу суд не враховує, оскільки укладаючи договір про проведення оцінки, адвокат діяла на підставі договору про надання правничої допомоги в інтересах позивача.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 133-137; 141; 270; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивача ОСОБА_1 -адвокта ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень (десять тисяч грн.) та витрати на проведення оцінки майна в розмірі 2000 гривень (дві тисячі грн.), а всього 12000 гривень (дванадцять тисяч грн..).

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 04 серпня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк