Справа № 212/3382/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Голуб О.В., за участі заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2022 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 , звернулись до суду із заявою, в якій просили встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Макіївка Донецкої області Україна, а також встановити дані про її батьків: батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, місце проживання - АДРЕСА_1 ; матір - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, місце проживання - АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви зазначили, що починаючи з травня 2014 року вони знаходились в фактичних шлюбних відносинах та сумісно проживали однією сім`єю на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_3 . Проживаючі на тимчасово окупованій території за вищевказаною адресою в них, від фактичних шлюбних відносин, народилась дитина - неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт народження дитини було вимушено зареєстровано на території м. Макіївка Донецької області та видано свідоцтво про народження дитини. 15 жовтня 2021 року вони уклали між собою шлюб. Після початку війни РФ проти України ми разом з неповнолітньою донькою у квітні місяці 2022 року виїхали зі свого офіційного місця проживання в м. Макіївка Донецької області, яка є тимчасово купованою територію України, та переїхали на тимчасове місце проживання до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де вони були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Через невизнання державними органами України документів, виданих «органами» на непідконтрольній Україні території, заявники вимушені звернутися до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував.

Суд, вислухавши заявників, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За правилами статті 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою України, офіційно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується, долученою до матеріалів заяви, копією паспорта громадянки України.

Заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується, долученою до матеріалів заяви, копією паспорта громадянина України.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком зазначено: ОСОБА_2 , матір`ю зазначено ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження актовий запис № 658 від 18 грудня 2015 року.

Наведені свідоцтва відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території», беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 15.10.2021.

Відповідно до довідки № 1210- від 19.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою України, офіційно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання /перебування за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до довідки № 1210- від 20.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_6 .

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено: суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Звертаючись з даною заявою до суду, заявники посилаються на те, що вони, як батьки дитини позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження дитини встановленого українським законодавством зразка, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ /о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о, форма якої затверджена наказом Міністерства здоров`я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 р. № 9.

Для проведення державної реєстрації народження дитини заявником було надане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 18.12.2015 року видане органами, які знаходиться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Приписами частини 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Згідно до ч.1 ст. 17 вищенаведеного Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» закріплено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

З огляду на викладене, суд вважає, що у даному випадку для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявники та новонароджена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть можливість отримати громадянкою України свідоцтво про народження доньки, виданого державним органом України.

Судом також встановлено, що на час народження дитини заявник ОСОБА_1 не перебувала у шлюбі.

Згідно з положеннями ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 258, 259, 315, 317 ЦПК України, ст.ст. 135, 144 СК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Макіївка Донецької області Україна, від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство - Україна, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , батько дитини згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

В іншій частині заяви відмовити.

На підставі ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню після його ухвалення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. Г. Пустовіт