ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5022/22 Справа № 199/7435/21 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Дніпро

21.07.22

ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/803/5022/22 Справа № 199/7435/21 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Деркач Н.М.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонської Тетяни Олександрівни, третя особа Територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, про визнання дій нотаріуса неправомірними та продовження строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонської Тетяни Олександрівни, третя особа: Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, про визнання дій нотаріуса неправомірними та продовження строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

02 листопада 2020 року, позивач звернулася до нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонської Т.О. із заявою про прийняття спадщини з необхідними документами, так як саме в цей день, позивач отримувала свідоцтво про визнання права власності на земельну ділянку після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нотаріус ОСОБА_4 видала позивачу свідоцтво про право власності на земельну ділянку після смерті батька. Вона залишила їй заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , а нотаріус по причині своєї зайнятості попросила її прийти у квітні 2021 року для оформлення свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері.

24 квітня 2021 року, позивач знову прийшла до нотаріуса Гайворонської Т.О. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус Гайворонська Т.О. попросила звернутися до іншого нотаріуса Єремеєвої А.В.

25 серпня 2021 року нотаріус Єремеєва А.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Після чого, позивач звернулася із заявою на неправомірні дії нотаріуса Гайворонської Т.О. до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, але їй видали формальну відповідь про те, що начебто позивач сама пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Позивач, вважає, що нотаріусом Гайворонської Т.О. порушено її законні права у зв`язку з чим, звернулася до суду з даним позовом та просила суд, визнати дії нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонської Тетяни Олександрівни про відмову 02 листопада 2020 року прийняти заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 неправомірними; визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду від 16 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючи на незаконність рішення суду, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, встановивши їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки непрофесійні дії державного нотаріуса Гайворонскьої Т.О. по неприйняттю та не реєстрації її заяви про прийняття спадщини призвели до того, що вона пропустила цей шестимісячний строк на прийняття спадщини, тому саме нотаріус Гайворонська Т.О. повинна відповідати за цим позовом, тому просила апеляційний суд винести нове рішення, яким встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок , що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Колегія суддів, повністю погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 30 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі під №11083 ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 жовтня 2020 року, актовий запис №1448.

Після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

28.04.2021 року Позивач особисто звернулась до державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Єремеєвої А.В. з заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , т об то після спливу строку для прийняття спадщини.

Постановою від 21 серпня 2021 року державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Єремеєвої А.В. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Після чого, позивач звернулася із заявою на неправомірні дії нотаріуса Гайворонської Т.О. до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, але їй видали відповідь про те, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. (а.с.12-13а).

Висновки суду про відмову у задоволені позову повністю узгоджуються з вимогами Закону України Про нотаріат, який встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні.

Частиною першою статті 1 Закону України Про нотаріат встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону України Про нотаріат передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Виходячи з норм Закону України Про нотаріат, у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Статтею 26 ЦПК України визначено, що відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами право відношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18 (провадження № 61-10311св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19) та від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17 (провадження № 61-18790св19).

За загальним правилом (ст.ст. 15, 16 ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 15.07.2020 по справі 759/3515/19.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , належним відповідачем у даній справі є територіальна громада м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду, та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволені апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем перерозподілу не підлягають

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду від 16 травня 2022 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

Н.М. Деркач