Постанова

Іменем України

(додаткова)

27 липня 2022 року

м. Київ

справа № 761/43507/19-ц

провадження № 61-12352св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Грушицького А. І.,

суддів: Литвиненко І. В., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України»,

третя особа - Первинна профспілкова організація публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», третя особа - Первинна профспілкова організація публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», у подальшому перейменованого на акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (далі -

АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України»), третя особа - Первинна профспілкова організація ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року

у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, з урахуванням ухвали від 04 серпня 2021 року про виправлення описки, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» від 10 жовтня 2019 року № 2316-к про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді виконавчого продюсера творчого об`єднання публіцистичних та соціальних програм АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» з 10 жовтня 2019 року.

Стягнуто з АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 10 жовтня 2019 року до 16 червня 2021 року у розмірі

931 442,10 грн.

Допущено до негайного виконання судове рішення про поновлення

ОСОБА_1 на посаді виконавчого продюсера творчого об`єднання публіцистичних та соціальних програм АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» з 10 жовтня 2019 року та про стягнення середнього заробітку за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 23 червня 2022 рокукасаційну скаргу

АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» задоволено.

Постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року залишено в силі.

11 липня 2022 року АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» подало до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених при розгляді справи в касаційному порядку.

Заява мотивована тим, що постановою Верховного Суду від 23 червня

2022 року не вирішено питання про розподіл судових витрат. Посилаючись на положення статей 270, 416 ЦПК України, з урахуванням висновку Верховного Суду про задоволення касаційної скарги, АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 20 746,80 грн.

Перевіривши доводи заяви і надані заявником документи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку,

що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до вимог підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За подання касаційної скарги АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» сплачено судовий збір у розмірі 20 746,80 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при вирішенні справи Верховний Суд у постанові від 23 червня 2022 року не вирішив питання про розподіл судових витрат.

За вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Предметом спору у справі, що переглядається, є визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплата середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) зроблено висновок про те, що середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових правовідносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, з огляду на імперативно встановлені законом пільги щодо сплати судового збору, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду, позивач є звільненим від сплати судового збору. Тому з огляду на задоволення касаційної скарги, скасування постанови апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, сплачений АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» судовий збір у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції компенсується за рахунок держави.

На користь АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» з Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 20 746,80 грн.

Висновок щодо можливості стягнення судового збору з Державного бюджету України у разі звільнення особи від сплати судових витрат викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18),

від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17 (провадження

№ 14-288цс19), від 12 січня 2021 року у справі № 757/44631/19-ц (провадження № 14-171цс20).

Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» судовий збір у розмірі 20 746,80 грн.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А. І. Грушицький

Судді: І. В. Литвиненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. В. Сердюк