ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/739/21

Провадження № 22-ц/4820/1402/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Ремонтно-будівельне шляхове підприємство» Старокостянтинівської міської ради на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2022 року, суддя Завадська О.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Ремонтно-будівельне шляхове підприємство» Старокостянтинівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області про стягнення недоплаченої заробітної плати, невиплаченої грошової допомоги при виході на пенсію та моральної шкоди,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до КП «Ремонтно-будівельне шляхове підприємство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, про стягнення недоплаченої заробітної плати, невиплаченої грошової допомоги при виході на пенсію та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно з розпорядженням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 28.04.2004 року він був призначений на посаду керівника Старокостянтинівського комунального ремонтно-будівельного шляхового підприємства, правонаступником якого є відповідач на підставі контракту. Протягом 2004 - 2009 р.р. Старокостянтинівська міська рада в особі міського голови поновлювала з позивачем контракти на кожен рік. При укладенні контрактів роботодавець не ознайомлював його з інформацією щодо розмірів посадових окладів, порядку преміювання, надання надбавок та інших виплат. Після звільнення з роботи він виявив, що роботодавцем було грубо порушено законодавство з питань оплати праці, зокрема, положення постанови КМУ від 19.05.1999 року №859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств», та положення колективного договору, який діяв на підприємстві, зокрема, самоправно визначивши посадові оклади у кратному співвідношенні не до посадового окладу техніка, яка не може бути нижче місячної тарифної ставки робітника 3-го розряду, зайнятого в основному виробництві, а до мінімальної тарифної ставки сторожа чи то прибиральниці, які за колективним договором виконують просту некваліфіковану роботу і не тарифікуються за розрядами, чим допустив звуження змісту норми розміру посадового окладу позивача та обмежив його право на отримання заробітної плати у більших розмірах.

У зв`язку з такими порушеннями, він недоотримав за період з 28.04.2004 року по 22.02.2010 року заробітної плати на загальну суму 113972,29 грн., грошової допомоги при виході на пенсію в розмірі 16473,60 грн. Неправомірними діями відповідача щодо заниження виплати заробітної плати йому також заподіяно моральної шкоди, розмір якої оцінено в сумі 80000 грн.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.06.2022 року провадження у справі зупинено до розгляду цивільної справи №683/1172/22 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання незаконними умов контракту та зобов`язання провести перерахунок розміру посадового окладу.

В апеляційній скарзі КП «Ремонтно-будівельне шляхове підприємство», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначило, що тільки лише твердження позивача про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження. Взаємопов`язаність справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення в іншій справі.

Розгляд справи колегією апеляційного суду проведений в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що фактичні обставини, встановлені під час розгляду справи № 683/1172/22 можуть істотно вплинути на результати вирішення даної цивільної справи. Вирішення питання відносно правочинності контрактів є первинним, так як визначені в них умови оплати праці порушили право позивача на заробітну плату не нижче від визначеної законом, про відновлення якого він заявляє в даній цивільній справі, яка є похідною від позовної вимоги про незаконність положень контракту.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися, враховуючи наступне.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

У даному випадку підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом цивільної справи про визнання незаконними умов контрактів укладених з позивачем.

Суд першої інстанції, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання незаконними умов контракту та зобов`язання провести перерахунок розміру посадового окладу, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи дійсні обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, необхідно враховувати, що під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній цивільній справі є стягнення суми недоплати заробітної плати за посадовими окладами за період з 28.04.2004 року по 22.02.2010 року, суми невиплаченої грошової допомоги при виході на пенсію та моральної шкоди у зв`язку із порушенням вимог трудового законодавства щодо забезпечення належної оплати праці.

Тобто, питання щодо правомірності виплати ОСОБА_1 заробітної плати у відповідному розмірі за період з 28.04.2004 року по 22.02.2010 року, з урахуванням положень діючого на час виплати законодавства, умов колективного договору та інших локальних нормативних правових актів, підлягають встановленню судом при розгляді даної цивільної справи.

Таким чином, розгляд інших позовних вимог ОСОБА_1 заявлених у справі №683/1172/22 щодо визнання незаконним умов контракту та зобов`язання провести перерахунок розміру посадового окладу, не вирішують питань, які не могли б бути вирішені при розгляді первинного позову ОСОБА_1 .

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановлення спірної ухвали, відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ремонтно-будівельне шляхове підприємство» задовольнити.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Ремонтно-будівельне шляхове підприємство» Старокостянтинівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, про стягнення недоплаченої заробітної плати, невиплаченої грошової допомоги при виході на пенсію та моральної шкоди, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова