Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/346/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.07.2022смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Кривенко О.В.,

при секретарі судового засідання Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Доманівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мостівської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Мостівської сільської ради, об`єднаної територіальної громади в особі Доманівської селищної ради Миколаївської області про визнання права на майнові права засновника в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Доманівського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства «Фортуна» (ідентифікаційний код юридичної особи 20894436, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Доманівка) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 .

Після його смерті залишилося спадкове майно до складу якого входить селянське (фермерське) господарство Фортуна.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно рухоиого та нерухомого майна.

При зверненні позивача до Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого засновника та члена ФГ «Фортуна» ОСОБА_2 , на майнові права засновника (члена) фермерського господарства «Фортуна», державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що в статуті ФГ «Фортуна» відсутні відомості про частки членів господарства, порядок спадкування майна ФГ.

Документи на цілісний майновий комплекс селянського (фермерського) господарства покійним власником не виготовлялися з огляду на відсутність такої вимоги у законі.

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємиця прийняла спадщину та бажає продовжити діяльність СФГ Фортуна, яке має основні фонди, а також має у користуванні земельну ділянку державної власності для ведення селянського (фермерського) господарства. Отже СФГ Фортуна фактично є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, а тому майнові права засновника входять до складу спадщини, право на яку має позивач, як спадкоємиця після смерті чоловіка.

Посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника (члена) СФГ «Фортуна», правовідносини щодо спадкування фермерського господарства врегульовані, якими встановлено, що до складу спадщини входять майнові права засновника (члена) СФГ «Фортуна» позивачка, як спадкоємиця, бажає продовжити діяльність СФГ «Фортуна», відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до статуту СФГ Фортуна, які пов`язані із зміною засновників вказаного селянського (фермерського) господарства на підставі факту смерті фізичної особи засновника юридичної особи ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 29.06.2022 року відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

В підготовче судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Мостівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області Бабанська Н.В. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує.

Представник відповідача об`єднаної територіальної громади в особі Доманівського селищної ради Савін Д.С. В підготовче судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти винесення рішення в підготовчому судовому засідання, проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що по даній цивільній справі можливо прийняти рішення на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить селянське (Фермерське) господарство Фортуна, розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Родинні відносини позивача зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 де зазначено, що 03 вересня 1983 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис №16, після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

На день смерті разом з померлим ОСОБА_2 проживала дружина ОСОБА_1 .

З копій документів, що містяться у спадковій справі №162/2021, заведеній після смерті

ОСОБА_2 , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_1 , шляхом подання заяви до нотаріальної контори від 28.10.2021 року.

Донька померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відмовилася від прийняття належної їй спадщини, яка залишилась після смерті батька, про що свідчить її заява від 29.11.2021 р., яка знаходиться у спадковій справі №162/2021.

Померлий ОСОБА_2 був засновником СФГ Фортуна (ідентифікаційний код юридичної особи 20894436, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Доманівка, вул. Калинова, 72), що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №334851, копією статуту селянського (фермерського) господарства Фортуна зареєстрованого в державному реєстрі 09.11.2004 року.

Після смерті засновника СФГ Фортуна ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді майнових прав засновника (члена) фермерського господарства «Фортуна» (ідентифікаційний код юридичної особи 20894436, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Доманівка, вул. Калинова, 72).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно майна - житлового будинку, автомобіля, причепа, що підтверджується матеріалами спадкової справи №162/2021.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Доманівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого засновника та члена СФГ Фортуна ОСОБА_2 на майнові права засновника та члена селянського (фермерського) господарства «Фортуна». Проте постановою Доманівського державного нотаріуса від 21.06.2022 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії тим, що в статуті СФГ «Фортуна» відсутні частки, фонді (майна) господарської організації, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на корпоративні права.

Згідно з пунктом 3 глави 13 Порядку та частини 4 статті 49 Закону N 3425-XII відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права засновника СФГ «Фортуна» ОСОБА_2 , позивач звернулася до суду.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 був засновником та головою селянського (фермерського) господарства «Фортуна», створеного у 2004 році, членами господарства були ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що підтверджується статутом селянського (фермерського) господарства «Фортуна» та протоколом №1 загальних зборів СФГ Фортуна від 01.11.2004 р.

Згідно зі змінами до статуту селянського (фермерського) господарства Фортуна від 01.09.2015 року та протоколу №2 загальних зборів СФГ Фортуна від 01.09.2015 року п.1.3 викладено в наступній редакції : члени господарства: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні заяви спадкоємиці про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого засновника СФГ «Фортуна» ОСОБА_2 на майнові права засновника на СФГ «Фортуна», нотаріус посилалась на те, що складений капітал господарства складає 0 (нуль) гривень та в статуті не зазначено яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них.

Проте нотаріусом помилково встановлено наявність підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника (члена) СФГ «Фортуна».

Правовідносини щодо спадкування фермерського господарства врегульовані Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Податковим Кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство», Законом України «Про нотаріат», «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Нормами ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкоємці спадкують лише права та обов`язки фізичної особи - спадкодавця, а не юридичної особи, якою є фермерське господарство.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець ОСОБА_2 був єдиним засновником селянського (фермерського) господарства, позивачка, як спадкоємиця, бажає продовжити діяльність СФГ «Фортуна».

Селянське (фермерське) господарство має у власності основні фонди, необхідні для здійснення господарської діяльності, а також має у користуванні на правах постійного користування земельну ділянку площею 20,0 га та 30,0 га в межах території Мостівської сільської ради ради, що підтверджується державними актами на право постійного користування землею серії І-МК №004118 та серії І-МК №004527.

Нормами ст.36 ЗУ «Про фермерське господарство» встановлено, що рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається виключно у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом.

Позивачка, як спадкоємицею ОСОБА_2 , було прийнято рішення продовжувати діяльність СФГ «Фортуна», та подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини, до складу якої входять майнові права засновника ОСОБА_2 на СФГ «Фортуна».

Відповідно до норм ст.19 ЗУ «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також .інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Отже виходячи зі змісту ст.19 Закону «Про фермерське господарство», поняття «майно селянського (фермерського) господарства» та «складений капітал» є тотожними. На час утворення СФГ «Фортуна» його складений капітал становив 0 грн., наявне речове право постійного користування землею для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 50,00 га.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право власності на майнові права засновника ОСОБА_2 на селянське (фермерське) господарство «Фортуна», нотаріус посилалась на те, що в статуті не зазначено, яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновником та його членами, відсутні частки кожного з них.

Проте спеціальним Законом «Про фермерське господарство», встановлено, що складений капітал селянського (фермерського) господарства складається з його майна. Селянське (фермерське) господарство «Фортуна» не має статутного капіталу, розподіленого на частки, та засноване виключно на праві власності на майно та праві користування земельними ділянками.

Згідно норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статутний капітал, поділений на частки між учасниками, мають лише товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю.

Також відмова нотаріуса мотивована тим, що оскільки селянське (фермерське) господарство «Фортуна» не зареєстроване як цілісний майновий комплекс, а тому його спадкування не є можливим.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Між тим на теперішній час законодавством не передбачений порядок реєстрації цілісного майнового комплексу підприємства, як об`єкта нерухомості.

Враховуючи наведене, як спадкоємиця першої черги спадкування за законом, позивачка не може у позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права засновника СФГ «Форткна», а тому змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту СФГ «Фортуна», які пов`язані із зміною засновників вказаного селянського (фермерського) господарства на підставі факту смерті фізичної особи ОСОБА_2 .

Оскільки права засновника селянського (фермерського) господарства «Фортуна» є майновими правами, то в силу приписів ст. ст.177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після ОСОБА_2 .

Згідно норм ст.1219 ЦК України, майнові права засновника (члена) селянського (фермерського) господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Будь - яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника (члена) селянського (фермерського) господарства Цивільний кодекс України не містить.

В роз`ясненнях, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Нормами ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи наведене, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцею першої черги спадкування після смерті ОСОБА_2 , так як дочка ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №162/2021.

Нормами ст.16 ЦК України встановлено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 43 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц вказала, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника селянського (фермерського) господарства, які не відмовилися від вступу до селянського (фермерського) господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства.

За таких обставин звернення позивача до суду є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мостівської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Мостівської сільської ради, об`єднаної територіальної громади в особі Доманівської селищної ради Миколаївської області про визнання права на майнові права засновника в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право на майнові права засновника селянського (фермерського) господарства «Фортуна» (ідентифікаційний код юридичної особи 20894436, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Доманівка, вул. Калинова, 72), в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : О. В. Кривенко