Справа № 199/2921/22
(2/199/1599/22)
РІШЕННЯ

іменем України

19.10.2022

м. Дніпро

справа №199/2921/22

провадження № 2/199/1599/22

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Терентієвої Я.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Дніпровська міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Четверта дніпровська державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, де третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, де третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на 3/10 частин квартири АДРЕСА_1 з яких належить спадкодавцю, а 1/10 частина належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 сестрі позивача ОСОБА_3 , спадкоємцем якої є батько ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, але не встиг оформити свої спадкові права. Крім того, спадкоємицею після смерті сестри позивача та її батька мала бути донька сестри ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач отримала свідоцтво про право власності на 3/20 частин квартири.

Для оформлення спадщини після померлої племінниці у вигляді 9/20 часток квартири АДРЕСА_2 , позивач звернулася до нотаріальної контора.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 01 лютого 2022 року позичу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої племінниці ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, позивач змушена звернутися до суду та просила визнати за нею право власності на 9/20 частин квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, а також витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори завірені належним чином спадкові справи після - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті.

19 жовтня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Суду пояснила, що після смерті сестри ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 племінниця ОСОБА_4 стала проживати зі своїм батьком, який не давав їй, як тітки, спілкуватися з племінницею. Оскільки у неї були сімейні проблеми, хвороба сина, вона з племінницею не спілкувалася тривалий час. Десь у 2015-2016 роках вона дізналася про те, що племінниця померла ще ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку із тим, що позивач вважала, що проживає у спадковій частині квартири, сплачує комунальні послуги, то своєчасно не оформила своїх спадкових прав після племінниці. Оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування після померлої племінниці, вона звернулася до суду із даним позовом.

Відповідач Територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, до суду свого представника не направили.

Третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора надали заяву щодо розгляду справи за відсутності їх представника та вирішення спору згідно чинного законодавства.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено та підтверджується дослідженими у судовому засіданні спадковими справами після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , яка є рідною племінницею позивача ОСОБА_1 , тобто позивач відноситься до третьої черги на спадкування, як рідна тітка померлої спадкодавиці.

На час відкриття спадщини ОСОБА_4 належало 9/20 частин квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_3 , отриманих нею в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 та діда ОСОБА_2 .

У зв`язку з необхідністю оформлення права власності на належну частку нерухомого майна померлої ОСОБА_4 , позивач 30.06.2021 звернулась до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Проте, 01.02.2022 державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/20 частин квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_3 після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не була зареєстрована разом з померлою, тобто фактично спадщину не прийняла та заяву про прийняття спадщини згідно ст.1272 ЦК України не подала. Крім того, із відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №14/5-10203 від 06.07.2021 вбачається, що ОСОБА_4 знята з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_3 17.01.2006.

Як з`ясовано судом у судовому засіданні і визнано позивачем ОСОБА_1 , вона не проживала разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Крім того, померла ОСОБА_4 на час смерті не була зареєстрованою в м. Дніпро. Водночас, під час розгляду справи позивач пояснила, що ОСОБА_4 після смерті своєї матері ОСОБА_3 проживала зі своїм батьком ОСОБА_5 на ж/м Західний у м. Дніпро.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Проте, пропустивши строк для прийняття спадщини, позивач до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, не зверталась.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Враховуючи встановлені обставини, суд також вважає, що Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради в даній справі не є належним відповідачем, оскільки наявний спадкоємець першої черги ОСОБА_5 . Проте останній після смерті доньки з питання оформлення спадщини не звертався, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією спадкової справи після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 своїм правом на уточнення кола сторін по справі, а також уточнення позову, про що їй було роз`яснено судом під час підготовчого судового засідання, не скористалася.

Суд не може прийняти до уваги посилання позивача, як на підставу позову ст.1277 ЦК України, оскільки вона не є суб`єктом, який може за законом звертатися до суду із вимогами про визнання спадщини відумерлою. Водночас, позивач ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися з цим питанням у встановленому законом порядку.

Згідно положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, де третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 28 жовтня 2022 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_4 .

відповідач - Дніпровська міська рада, , місце знаходження пр. Дм. Яворницького, 75, м.Дніпро, 49000.

третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , місце знаходження вул. Радистів, буд.8, м. Дніпро, 49023.

Суддя О.Б. Подорець