Єдиний унікальний номер 722/1100/22
Номер провадження 2/722/235/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Ратушенка О.М.

секретаря судових засідань Сімак О.І.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Поляк М.В., діючи в інтересах ОСОБА_3 27.07.2022 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») звернулася до Сокирянського районного суду із вказаним вище позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 16.07.2005 року між сторонами було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.05.2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області шлюб між ними розірвано. На даний час зареєстрованим та фактичним місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 . Приблизно з січня 2021 року відповідачка виїхала за кордон на постійне проживання до Італії . З того часу участі у вихованні дітей вона не бере, матеріально їх не забезпечує. З того ж часу, неповнолітні діти проживали з батьком - ОСОБА_3 та бабусею, за адресою позивача. Проте, в лютому 2022 року ОСОБА_3 було мобілізовано до лав ЗСУ, а діти залишилися проживати за його зареєстрованим місцем проживання у м. Хмельницькому.

Позивач самостійно забезпечує дітей всім необхідним для належного розвитку та становлення їх як особистостей. Вдома діти забезпечені належним харчуванням, одягом, взуттям, шкільним приладдям та усім необхідним у питаннях побуту: у них є свої кімнати, учнівські місця, вони мають можливість проводити своє дозвілля із друзями.

Представник позивача вказувала, що ОСОБА_3 неодноразово звертався до відповідачки з проханням визначити місце проживання дітей разом із ним, проте вказане залишається й надалі проігнорованим, а тому виникла необхідність у вирішенні цього питання в судовому порядку.

Із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, представник позивача просила суд визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебувають на утриманні та вихованні батька - ОСОБА_3 , за адресою його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Поляк М.В. позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засідання позовні вимоги визнала в повному об`ємі та пояснила, що з січня 2021 року вона дійсно виїхала до Італії, де постійно проживає та працює. У зв`язку з цим вона немає фізичної змоги виховувати та утримувати дітей. З січня 2021 року її неповнолітні діти проживають разом з батьком - ОСОБА_3 у м. Хмельницький, який самостійно їх виховує та утримує. Вважала за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей з батьком, адже це буде відповідати їх інтересам.

Неповнолітній ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_2 та педагога ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що з січня 2021 року він, разом з молодшим братом ОСОБА_5 , проживає разом із батьком та бабусею у м. Хмельницький, адже мама виїхала за кордон до Італії. З того часу батько їх виховує, доглядає, купляє все необхідне. Мама участі у їхньому вихованні не приймає. Їм з братом подобається проживати з батьком, проте на даний час його вдома немає, адже він на війні.

Представник третьої особи органу опіки і піклування Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Н. Заришняк в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з письмовою заявою провести розгляд справи без її участі на розсуд суду за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Так, суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, неповнолітнього ОСОБА_4 та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги адвоката Поляк М.В., заявлені нею в інтересах ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлю, що 16.07.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції про що зроблено актовий запис №984.

Під час шлюбу у сторін народилися діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ).

28.05.2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області шлюб між сторонами розірвано.

Згідно довідки № Б-03-18561 від 15.07.2022 року ОСОБА_3 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторонами також визнається та не заперечується те, що з січня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 постійно проживає в Італії та не здійснює виховання і утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З того ж часу, неповнолітній ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_5 проживають разом з батьком ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 який самостійно їх виховує та утримує.

Вказане підтверджується також актом від 14.07.2022 року, засвідченого керівником комунального підприємства Хмельницької міської ради «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська» Здоровик О.В.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Як вбачається з наданих представником позивача доказів ОСОБА_3 працевлаштований у Державній прикордонній службі України у військовій частині НОМЕР_3 , в якій займає посаду військовослужбовця. Загальна сума його доходу за період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року становить 295505,89 грн., що підтверджується довідкою про доходи виданою начальником п`ятого прикордонного загону ОСОБА_8 від 12.07.2022 року.

Копіями довідки №522 виданої лікарем КНП Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» ОСОБА_10 від 21.07.2022 року та консультаційного висновку №963 виданого лікарем КНП Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» ОСОБА_9 від 21.07.2022 року підтверджується, що ОСОБА_3 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відтак, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами та є психічно здоровим.

Враховуючи викладене, беручи до уваги думку неповнолітнього ОСОБА_4 , виходячи з інтересів дітей, з огляду на тривалість їх проживання з батьком ОСОБА_3 , добросовісне виконання ним своїх батьківських обов`язків, який самостійно здійснює їхнє виховання та матеріальне утримання, створення для дітей необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення їх усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з батьком, чи негативно б впливали на їх виховання чи розвиток, згоду матері на проживання дітей з батьком, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_4 з батьком - ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У спірних правовідносинах суд виступає у ролі арбітра, який уповноважений всебічно сприяти розгляду справи та, за результатом такого розгляду, постановити рішення.

При цьому, одним з головних аспектів здійснення цивільного судочинства є принцип диспозитивності, за яким суд зобов`язаний розглянути справу в межах заявлених позивачем вимог та не уповноважений виходити за їх межі.

Тобто, цивільний процесуальний закон не передбачає право суду, під час розгляду справи по суті, ініціювати на власний розсуд розгляд позовних вимог, відмінних від заявлених позивачем, та не вправі змінювати їх формулювання, викладене в прохальній частині позову.

Таким чином, із врахуванням наведених вище вимог закону та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги адвоката Поляк М.В., заявлені нею в інтересах ОСОБА_3 слід задовольнити в повному об`ємі.

Керуючись ст. ст.4, 12, 13, 81, 82, 89, 200, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.19, 141,160,161 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні та вихованні батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем його реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на утриманні та вихованні батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем його реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 794 (сімсот дев`яносто чотири) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: