Справа № 159/3693/22
Провадження № 2/159/1155/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

із участю секретаря судового засідання Панечко К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голобської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Голобської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , від імені якого заповіт не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_2 , прийняла його дружина ОСОБА_3 , шляхом спільного проживання з померлим на момент його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , від імені якої заповіти не посвідчувались. Позивач стверджує, що після смерті ОСОБА_3 , позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлою на момент її смерті.

Позивач стверджує, що померлий ОСОБА_2 , був включений в список осіб, що мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарства підприємства «ім. Мартинюка» в розмірі 3,67 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом серії ВЛ № 0082435, зареєстрованого за № 504, який був втрачений. До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , увійшли всі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті, в тому числі і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Мартинюка», яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_2 , але не оформила.

Як зазначає позивач, остання звернулась до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), проте приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Олєйніковою О.В., було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі непред`явлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право особи на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності.

Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «ім. Мартинюка» Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката серії ВЛ № 0082435 від 26 грудня 1996 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача по справі в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду попередньо надійшла заява від представника відповідача, згідно якої Голобська селищна рада позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи просить провести за відсутності представника відповідача.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог заявлених позивачем у повному обсязі, перевіривши наявність законних підстав для задоволення позову, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 26 грудня 1995 року було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ВЛ № 018, згідно якого на ім`я ОСОБА_2 було зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0082435 від 26 грудня 1996 року. Вказаний сертифікат був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0082435 від 26 грудня 1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , що було розміщено в газеті «Вісті Ковельщини» № 28 (12826) від 14 липня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданий Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 07 вересня 2021 року. Після смерті ОСОБА_2 , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 70177005 від 29 вересня 2022 року, спадкова справа не заводилась.

Згідно довідки № 496, виданої Голобською селищною радою від 13 вересня 2021 року, ОСОБА_2 , постійно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 1979 року по день смерті. Разом із ним постійно була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_3 , що вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , але не оформила спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданий Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 07 вересня 2021 року. Після смерті ОСОБА_3 , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 70176993 від 29 вересня 2022 року, спадкова справа не заводилась.

Згідно довідки № 497, виданої Голобською селищною радою від 13 вересня 2021 року, ОСОБА_3 , постійно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 1979 року по день смерті. Разом із нею постійно була зареєстрована та проживала ОСОБА_1 у період часу з 2002 року по 04 квітня 2006 року.

На підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 0 від 07 вересня 2021 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , було зареєстровано шлюб від 23 січня 1955 року про що виконавчим комітетом Велико-Порської сільської ради Ковельського району Волинської області було складено актовий запис № 1.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 2 від 07 вересня 2021 року, у ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась спільна дитина ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 13 листопада 2012 року по справі № 0314/1150/2012, долученого до матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_6 після розірвання шлюбу із ОСОБА_8 було залишено прізвище ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що позивач зверталась до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової О.В., про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, проте відповіддю від 13 вересня 2022 року № 352/01-16 нотаріусом було відмовлено, у зв`язку із непред`явленням правовстановлюючих документів, що посвідчують право особи на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Пунктом 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (діючого на момент смерті ОСОБА_2 ), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Якщо позивач у шестимісячний строк вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 , вступила в управління та володіння спадковим майном, у масу якого входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Мартинюка», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0082435 від 26 грудня 1996 року.

За час життя ОСОБА_3 , належним чином не здійснила оформлення спадщини та станом на момент смерті, за останньою не було офіційно зареєстровано право на спірну земельну частку (пай).

Проте, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , ввійшли всі права що належали останній на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Мартинюка».

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_1 , проживала разом із ОСОБА_3 , та враховуючи відсутність заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , належним чином прийняла спадщину та є спадкоємцем усіх прав, що належали ОСОБА_3 , на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Мартинюка».

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону .

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

За таких умов, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог та наявність усіх законних підстав для ОСОБА_1 , спадкувати майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , з огляду на усі встановлені раніше факти родинних зв`язків, складу спадкової маси та належність обраного способу судового захисту, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Понесені судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «ім. Мартинюка» Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката серії ВЛ № 0082435 від 26 грудня 1996 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 27.10.2022р.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Голобська селищна рада, , адреса реєстрації юридичної особи: 45070, Волинська область, Ковельський район, смт. Голоби, вул. Ковельська, 1.