Справа № 466/3585/19 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/4107/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі Ждан К.О.

з участю представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору № б/н від 10 червня 2014 року в сумі 33 960,23 грн., а також судові витрати у розмірі 1921 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду.

Ухвалу суду 19 листопада 2021 року оскаржило Акціонерне товариство комерційного банку «Приват Банк».

Вважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що звертаючись із позовною заявою до суду першої інстанції, позивач просив розглядати вказану справу за його відсутності, подавши відповідне клопотання, визначившись таким чином із своєю участю у справі. Стверджує, що представником позивача надані усі наявні у нього докази по справі, також були надані додаткові пояснення, тобто в матеріалах справи є усі наявні докази для розгляду справи. Окрім цього, судом не постановлена ухвала про визнання явки позивача обов`язковою. Вважає, що суд першої інстанції не зазначив з якою метою представник позивача повинен з`явитися до суду особисто і чому пояснення не можуть бути надані ним в письмовому вигляді.

Окрім цього, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про розгляд справи, а отже відсутня повторність неявки належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача, за наведеного суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

06 червня 2022 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив по справі, вважає апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» безпідставною. Зазначає, що позивач повідомлявся про проведення судових засідань та про обов`язкову участь для дачі пояснень, в матеріалах справи є відомості про належне повідомлення позивача про дату судового засідання. Просить апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з тих обставин, що належним чином повідомлений представник позивача повторно не з`явився в судові засідання без поважних причин, не виконав вимогу суду про обов`язкову явку в судове засідання, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 вересня 2021 року суд визнав явку представника позивача АТ КБ «Приват Банк» у судове засідання 18.10.2021р. обов`язковою. Копія цієї ухвали скеровувалася позивачу для відома.

В судове засідання, призначене на 18 жовтня 2021р. та наступне судове засідання, призначене на 26 жовтня 2021р., представник позивача не з`явився; документів, які б підтверджували поважність причин неявки не подав.

Встановивши, що належним чином повідомлений представник позивача повторно не з`явився в судові засідання без поважних причин, не виконав вимогу суду про обов`язкову явку в судове засідання, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає залишенню без розгляду.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача, зокрема ч. 5 цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у Постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Разом з тим, положення ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду (дана правова позиція міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19).

Положення ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, в судові засідання, призначені на 18 жовтня 2021 року та 26 жовтня 2021 року представник позивача - АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився.

Проте, як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви Банком долучено клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, також в самій позовній заяві Банком зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності свого представника та винесення заочного рішення.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову АТ КБ «Приватбанк» без розгляду. Такий висновок суду першої інстанції суперечить вищенаведеним правовим позиціям Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу про залишення позову без розгляду судом постановлено з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи наведені обставини та положення законодавства, колегія суддів вважає, що залишення позову АТ КБ «Приватбанк» без розгляду, за відсутності умов, передбачених п. 3. ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є помилковим, оскільки висновок суду про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з визнанням судом обов`язкової явки позивача є помилковим, оскільки положення п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України визнання потрібним виклику судом сторони, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, для дачі особистих пояснень є підставою лише для відкладення розгляду справи, однак, така не стосується положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України щодо підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім цього, доказів того, що нез`явлення представника позивача у судове засідання перешкоджатиме розгляду справи, судом не наведено.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року - скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк