Справа № 274/8110/21 Провадження № 2/0274/210/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
27.07.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
до1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,
провизнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстровані її дочка ОСОБА_2 , та онука ОСОБА_4 , які там не проживають з 2016 р.
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позов визнали, про що подали заяви від 26.07.2022 р.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.09.2004 р., витягом від 10.09.2004 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно та інформацією від 18.12.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 8 9, 12, 13).
Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується витягом від 17.12.2021 р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та листом від 05.01.2022 р. та від 17.01.2022 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. ,14, 25, 26).
ОСОБА_2 є дочкою, а ОСОБА_4 онукою ОСОБА_1 , що підтверджується актом від 20.12.2021 р., складеним комісією у складі працівників Приватного підприємства "Житлоремекс 2", рукописним документом з назвою "доручення" від 07.12.2021 р., написаним ОСОБА_2 , рукописним документом з назвою "доручення" від 07.12.2021 р., написаним ОСОБА_4 , витягом від 31.10.2015 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтвом від 08.12.1994 р. про народження (а. с. 15, 16, 19, 20, 21).
Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України та встановлені вище обставини, Суд вважає, що право ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 (сервітут), виникло на підставі закону як у членів сім`ї власника цього житла.
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають з 2016 р., що підтверджується актом від 20.12.2021 р., складеним комісією у складі працівників Приватного підприємства "Житлоремекс 2" (а. с. 15), та ними не заперечується.
Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 р. відсутні з поважних причин.
Частиною другою статті 405 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як члени сім`ї власників житла за адресою: АДРЕСА_1 , які були відсутні у цьому житлі без поважних причин понад п`ять років, втратили право користування цим житлом.
Зважаючи на це, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах законодавства України, визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак, зважаючи на статтю 206 Цивільного процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні), задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут