Справа № 372/561/21 Головуючий 1 інстанція- Висоцька Г.В.
Провадження № 22-ц/824/6725/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 серпня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернуласядо суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що 26 лютого 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2012 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що із 04 грудня 2013 року на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області з відповідача на її користь стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на утримання обох дітей. Вказує, що всупереч судовому рішенню відповідач здійснював оплату аліментів несвоєчасно і не в повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з листопада 2013 року по лютий 2021 року в розмірі 93700 грн., що стверджується довідкою розрахунком Обухівського міськрайонного ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ). Пеня за прострочення сплати аліментів за останні три роки за період із січня 2018 року по січень 2021 року складає 2281475 грн., однак у відповідності до ч.1 ст.196 СК України, яка обмежує розмір пені розміром боргу, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі93700 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2021 року позов задоволено. Стягнуто із відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 93700 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким в позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування судом норм матеріального права.

Скарга мотивована тим, що при складанні державним виконавцем довідки-розрахунку заборгованості по аліментам не були враховані його платежі на загальну суму 56002,45 грн., які підтверджуються квитанціями. Зокрема за 2014 рік у загальному розмірі 3000 грн., за 2015 рік у розмірі 6500 грн., за 2016 рік у розмірі 10502,45 грн., за 2017 рік у розмірі 9000

- 2 -

грн., за 2018 рік у розмірі 4500 грн., за 2019 рік у розмірі 12500 грн. та за 20202 рік у розмірі 10000 грн.

Позивачка ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з додатками 29 червня 2022 року направленазгідно ч.6 ст.128 ЦПК України на вказану позивачкою електронну адресу, що стверджується повідомленням про її доставлення.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 93700 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційний розгляд справиздійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони із 26 лютого 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2012 року.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04 грудня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 2-1806/13 від 13 січня 2014 року, який перебуває на виконанні у Обухівському міськрайонному відділі ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ).

Також, судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із несвоєчасною та не в повному обсязі сплатою аліментів на утримання неповнолітнього сина у відповідача виникла заборгованість по аліментам, яка згідно довідки Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 11 червня 2019 року за період з листопада 2013 року по лютий

- 3 -

2021 року становить 93700 грн.

Пеня за прострочення сплати аліментів, розрахована позивачкою на підставі даної довідки складає 252219,61 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що в результаті несвоєчасної сплати аліментів з вини відповідача виникла заборгованість, а відтак наявні передбачені законом підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, яка не повинна перевищувати розмір боргу по аліментам.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що потягло невірне вирішення спору.

В даній справі судом вже ухвалювалося заочне рішення, яке було скасоване за заявою відповідача, який в тому числі обгрунтовував свою позицію тим, що при складанні державним виконавцем довідки-розрахунку заборгованості по аліментам не були враховані усі, здійснені ним платежі по аліментам, які він в тому числі перераховував на картку позивачки.

Суд, ухвалюючи оспорюване рішення, наведених обставин не врахував та з`ясував розмір платежів відповідача по сплаті аліментів, які не були враховані.

Водночас подаючи апеляційну скаргу, відповдіч надав до суду належним чином посвідчену копію ухвали Обухівського районного суду Київської області від 12 травня 2022 року, з відміткою про набрання ухвалою законної сили.

Вказаною ухвалою задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнанонеправомірними дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу ДВС ЦМУЮ (м.Київ) в частині не прийняття сплачених ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 56002,45 грн. згідно банківських квитанцій на рахунок ОСОБА_2 в період з 11 травня 2014 року по 31 грудня 2020 року - аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При розгляді скарги ОСОБА_1 надані відповідні квитанції на підтвердження здійснення транзакцій по сплаті аліментів.

Згідно приписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції грунтується на неповноз`ясованих обставинах, що мають значення для справи, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`зана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів прийшла до висновку, що

- 4 -

позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачкою не надано належного розрахунку заборгованості відповідача по аліментам, а надана довідка розрахунок від 01 лютого 2021 року не приймається до уваги, як така, що не відповідає дійсност і не враховує, усі здійснені відповдіачам платежі по аліментам.

Відсутність такого розрахунку унеможливлює як встановлення наявності боргу по сплаті аліментів за кожен місяць, так і його розміру, оскільки пеня має обраховуватися у розмірі 1 % від заборгованості, яка відсутня.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: