Справа № 346/6089/13-ц
Провадження № 22-ц/4808/848/22
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Пнівчук О.В.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 07 травня 2014 року під головуванням судді Калинюка О.П. у м. Коломия,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області звернувся до суду першої інстанції з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В поданні зазначив, що на виконанні у відділі ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції перебувають виконавчі листи №346/6089/13-ц, видані 10.12.2013 Коломийським міськрайонним судом, про стягнення із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12 433, 80 грн та судового збору в розмірі 229, 40 грн.

Державним виконавцем 16.01.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 23.01.2014. Станом на 23.01.2014 вказане судове рішення боржником самостійно не виконане, у зв`язку з чим державним виконавцем 17.03.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем 26.03.2014 разом із представником ПАТ КБ «Приват Банк» Удудяком І.Б. здійснено спільний виїзд до місця проживання боржника, де остання була відсутня, про що складено акт державного виконавця. Не виконано судове рішення боржником і на час звернення з даним поданням. Тому просив обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання нею зазначених зобов`язань.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 07 травня 2014 року подання головного державного виконавця задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань за виконавчим листом №346/6089/13-ц, виданим 10.12.2013 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12 433, 80 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій вказує про неправильність ухвали суду.

Зазначає, що основною підставою, що зазначена в поданні ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, є її ухилення від виконання своїх зобов`язань як боржника. Проте, жодних доказів того, що вона дійсно ухилялась від виконання своїх зобов`язань за виконавчим листом до подання долучено не було.

Акт відсутності її за місцем проживанням, який складений 28.03.2014 року державним виконавцем під час одноразового виїзду не є достатнім доказом ухиляння від виконання зобов`язань боржником.

Апелянтка вважає, що державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення від виконання судового рішення, а невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, наданого державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків і на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Подання державного виконавця не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку боржника та доказів на підтвердження цих фактів.

Жодних відомостей про те, що вона отримала будь-який документ з ВДВС та ухиляється від явки до державного виконавця від надання відомостей, які мають значення для примусового стягнення або іншим чином ухиляється від виконання обов`язків, суду надано не було.

Крім того, будь-яких дій з примусового виконання постанови про стягнення з неї боргу державним виконавцем на час звернення до суду зроблено не було. А наявні в матеріалах справи докази, які надав державний виконавець суду в обґрунтування свого подання, не свідчать про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення заборгованості. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду та те, що боржник безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця та умисно ухилявся й ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів для такого забезпечення.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

ОСОБА_1 подала клопотання в якому просить проводити слухання справи за її відсутності. Апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Начальник Коломийського ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області подав клопотання в якому просить розглядати справу без участі їхнього представника.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час і місце слухання справи.

Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, які судом було продовжено, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України не вбачає перешкод у розгляді справи в зв`язку з неявкою учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28 жовтня 2013 року справі № 346/6089/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12 433, 80 грн та судовий збір в розмірі 229,40 грн. (а.с.36-38).

Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 28.01.2014 року видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 12 433, 80 грн (а.с. 45 ).

Державним виконавцем 16.01.2014 року відділу ДВС Домашевським М.В. у ВП №41544174 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання вказаного виконавчого документу та надання боржнику терміну до 23.01.2014 року для самостійного виконання рішення суду (а.с.46). Однак, боржник вказаного обов`язку не виконала. Тому 17.03.2014 року вказаним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.47).

Державним виконавцем 17.03.2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження арешт рухомого майна боржника ОСОБА_1 терміном дії до 17.03.2019 року та оголошення заборони на його відчуження (а.с.48).

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.03.2014 року відомості щодо реєстрації за боржником майна у вказаному реєстрі відсутні (а.с.49).

Державним виконавцем 28.03.2014 року разом із представником ПАТ КБ «Приватбанк» Удудяком І.Б. здійснено спільний виїзд до місця проживання боржника, однак, остання була відсутня, про що складено акт державного виконавця (а.с.52).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Згідно положень даного Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках; якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань (п.5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець зазначив, що боржник у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду, його не виконав. Також під час виконання рішення суду встановлено, що майно належне боржнику на праві власності відсутнє державним виконавцем було здійснено виїзд по місцю прописки боржника для здійснення опису майна, однак провести виконавчі дії не вдалося, оскільки боржник був відсутній, про що складено акт державного виконавця.

В матеріалах справи відсутні докази надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Апеляційний суд вважає, що державний виконавець не надав доказів, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на стягнення заборгованості. Також відсутні докази того, що боржник була обізнана про наявність відкритого виконавчого провадження і нею не виконуються передбачені законом та державним виконавцем обов`язки по виконанню судового рішення і що вона безпідставно не з`являлася на виклики державного виконавця та умисно ухилялася й ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду зобов`язань.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а саме про доведеність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені подання.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 07 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області Домашевського Мар`яна Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки с. Корнич, Коломийського району, Івано-Франківської області до виконання зобов`язань по сплаті заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» згідно заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 жовтня 2013 року у справі № 346/6089/13-ц.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 липня 2022 року.

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

В.А. Девляшевський