Номер провадження: 22-ц/813/8396/22
Справа № 500/8891/18
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г. І.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Трофименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ПОСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в результаті ДТП, спричиненого з вини відповідача, її транспортному засобу «FORD TOURNEO CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 заподіяно шкоду, у вигляді пошкоджень автомобіля. Враховуючи, що вина відповідача встановлена постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 04.01.2018 року, просила відшкодувати заподіяну шкоду, стягнути з відповідача на свою користь 157590,56 грн., в т.ч. матеріальної шкоди 147590,56 грн. та моральної шкоди 10000 грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судовий збір в сумі 168 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 47 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення суду у вказаній частині, задовольнити частково заявлений нею позов, стягнувши з відповідача на її користь 49038,04 грн., тобто різницю між повною вартістю відновлювального ремонту її автомобіля, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №20-7232 від 22.06.2021 року в сумі 149038,04 грн. і виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування в сумі 100000 грн. Скаржник зазначає, що відповідач є заподіювачем шкоди, цей факт не оспорюється сторонами. Суд прийняв, як належний доказ висновок автотоварознавчої експертизи від 22.06.2021 року, а саме цим висновком визначено вартість відновлювального ремонту в сумі 149038,04 грн., тобто доведено, що розмір завданої шкоди значно перевищує суму страхового відшкодування. Вказана різниця стягується незалежно від наявності відомостей про проведення ремонту пошкодженого автомобіля. Вартість збитку, яку суд взяв до уваги визначена станом на дату ДТП, тобто на 27.12.2017 року та з урахуванням зносу автомобілю.

ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_2 подав відзив, просить не брати до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі та залишити рішення суду без змін. Зазначає, що правові позиції Верховного Суду , на які посилається позивач, стосуються інших фактичних обставин. У даній справі немає відомостей про фактично проведені ремонтні роботи, не надано акти виконаних робіт та квитанції на підтвердження розміру фактично понесених витрат, а отже заявлена вартість відновлювального ремонту не підлягає до стягнення. Згідно висновків автотоварознавчої експертизи від 22.06.2021 року розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «FORD TOURNEO CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на дату події 27.12.2017 року становить 81719,84 грн., що перевищує суму страхового відшкодування, отриманого позивачкою, а тому, на його думку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

В ході апеляційного розгляду адвокат Міркун С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу не визнав, просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Пояснив, що позивач не може претендувати на відшкодування повної вартості відновлювального ремонту, оскільки суду не надані акти та квитанції про проведення такого ремонту. Пояснив, що повну вартість витрат позивач може стягнути після надання відомостей про фактичне понесення таких витрат. Зазначив, що суд першої інстанції правильно взяв до уваги висновки судової автотоварознавчої експертизи від 22.06.2021 року щодо розміру матеріального збитку, завданого позивачці внаслідок ДТП станом на дату ДТП 27.12.2017 року в сумі 81719,84 грн. та відмовив у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги щодо відмови у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення переглядається в межах оскарження: про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. В решті рішення суду не оскаржується та не переглядається.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що 27.12.2017 року внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у м. Ізмаїл по пр.Суворова, напроти будинку № 58, не дотримав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем «FORD TOURNEO CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачці ОСОБА_1 , автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.01.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП ( т. 1 а.с. 7, 8,10).

Згідно Полісу № АМ/2166732 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.12.2017, відповідальність "FORD TRANSIT", реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована ОД ГРУ ЧАО Українська пожежно-страхова компанія, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, становить 100000 грн, франшиза нуль гривень (т.1 а.с. 9).

Згідно платіжного доручення від 27.03.2018 року ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування від ГРУ ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в сумі 100000 грн (т. 2 а.с. 16).

Згідно висновку експерта №20-7232 автотоварознавчої експертизи від 22.06.2021 року, проведеної в ході судового розгляду за клопотанням відповідача, вартість відновлювальних робіт пошкодженого колісного транспортного засобу «FORD TOURNEO CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату дослідження складає 149038,04 грн, в тому числі 20% ПДВ 19344,31 грн. Розмір матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП станом на дату визначену судом (на 27.12.2017 року) та із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, складає 81719,84 грн. (т.1 а.с. 215-234).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами першою та третьою статті 1192 ЦК визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч.1 ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Згідно ст. 36.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо страхове відшкодування здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Оскільки вартість майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням.

Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 344/3008/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 16 лютого 2022 року у справі № 709/370/20, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла одержала страхове відшкодування 100000 грн. - максимально допустиму суму в межах ліміту відповідальності, якої недостатньо для повного відшкодування шкоди, тобто відновлення пошкодженого автомобіля, отже деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

За таких обставин суд першої інстанції не врахував, що різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком. Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Посилання суду першої інстанції, як на підставу відмови у стягненні шкоди з винної особи ОСОБА_2 , на те, що витрати стягуються судом лише після проведення ремонтних робіт автомобіля та доведеності їх сплати є помилковими, не ґрунтуються на законі і не відповідають обставинам цієї справи.

Отже, суд першої інстанції помилково послався на відсутність документального підтвердження розміру фактично понесених витрат на проведення ремонту транспортного засобу як на підставу відмови у задоволенні позову про відшкодування повної вартості ремонту автомобіля для відновлення його стану після ДТП. При ухваленні оскарженого рішення суд взяв до уваги визначений експертом розмір матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу станом на дату ДТП 27.12.2017 року та із застосуванням фізичного зносу, хоча згідно роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення його вартості на користь потерпілого (наприклад, у разі відшкодування вартості знищеного майна).

Установивши, що розмір шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує розмір страхового відшкодування, судова колегія дійшла висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між повною вартістю ремонту автомобіля для відновлення його стану і страховою виплатою. Визначаючи розмір такої різниці, апеляційний суд врахував, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України до відшкодування підлягають витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Автотоварознавча експертиза від 22.06.2021 року проводилась за клопотанням відповідача, сторони не заперечують та не оспорюють висновки експерта. Згідно висновків експертного дослідження вбачається, вартість відновлювального ремонту становить 149038,04 грн, в т.ч. ПДВ 19344,31 грн., а страхова компанія виплатила страхове відшкодування в межах страхового ліміту 100000 грн., тобто в повній мірі виконала свій передбачений законом обов`язок, отже різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) повинен відшкодувати винуватець ДТП - відповідач.

Разом з тим, з висновків експертизи вбачається, що вартість відновлювального ремонту в сумі 149038,04 грн. включає ПДВ 19344,31 грн., який не підлягає до стягнення, оскільки не надано доказів фактичної сплати цього податку та відсутні відомості, що надавач послуг по відновленню автомобіля є платником ПДВ.

Враховуючи викладене, до відшкодування підлягає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивачки в сумі 29693,73 грн. (149038,04 грн-100000 грн. - 19344,31 грн= 29693,73 грн.)

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення цих вимог. До стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодування матеріальної шкоди в сумі 29693,73 грн. В решті рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Керуючись ст.ст.374,376,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 29693,73 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто три гривні сімдесят три копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду в порядку передбаченому ч.2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08.11.2022 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова