ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/4447/17-ц Номер провадження 22-ц/814/2829/22Головуючий у 1-й інстанції Мартинова О.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Хіль Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Захарова Олександра Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року по справі за заявою Захарова Олександра Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 20210 року представник ОСОБА_2 - адвокат Захаров О.С. звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У заяві посилався на те, що рішенням Економічного суду Могилевської області від 15.12.2020 року скасовано рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року та поновлено справу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року у задоволенні позовних вимог, зокрема, Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по м. Бобруйську про стягнення солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 6 720 білоруських рублів відмовлено.

У зв`язку зі скасуванням рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року та відмовою у задоволенні позовних вимог згідно рішення Економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року, ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Просив суд скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року, якою визнано та надано дозвіл на виконання рішення іноземного суду Економічного суду Могилевської області Республіки Білорусь від 04.05.2017 року по справі №233-8/2016 за позовом ТОВ «БелУкрТрейд» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно 478411,11 білоруських рублів, а саме - в частині стягнення з ОСОБА_2 державного мита в розмірі 6720 білоруських рублів в дохід бюджету Республіки Білорусь в Україні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року у задоволенні заяви адвоката Захарова О.С. про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвалу оскаржив заявник через свого представника, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що місцевий суд дійшов висновку, що після ухвалення рішення Економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року, яким у задоволенні позовних вимоги до відповідачів, зокрема ОСОБА_2 , відмовлено, заявник повинен був звернутись до суду з клопотання про визнання вищевказаного рішення, а не з заявою про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, проте залишив поза увагою, що оскільки у даній справі вже було постановлено рішення, яке набрало законної сили, то процедура звернення з клопотанням про визнання рішення неможлива.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Встановлено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року задоволено клопотання начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Могилевській області, визнано та надано дозвіл на виконання рішення іноземного суду Економічного суду Могилевської області Республіки Білорусь від 04.05.2017 року по справі №233-8/2016 за позовом ТОВ «БелУкрТрейд» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно 478411,11 білоруських рублів, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 державного мита в розмірі 6720 білоруських рублів в дохід бюджету Республіки Білорусь в Україні.

Рішенням Економічного суду Могилевської області від 15.12.2020 року скасовано рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року, поновлено справу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Економічного суду Могилевської області від 14.01.2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в дохід республіканського бюджету 675 білоруських рублів державного мита за розгляд справи.

Відмовляючи у задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, місцевий суд дійшов висновку, що рішення Економічного суду Могилевської області від 15.12.2020 року, яким скасовано рішення Економічного суду Могилевської області від 04.05.2017 року та поновлено справу у зв`язку з нововиявленими обставинами, потребує його визнання, оскільки воно може виконуватися на території країни - учасниці Конвенції лише після проходження у її компетентному суді спеціальної процедури його визнання та допуску до виконання.

При цьому судом вказано, що в разі скасування рішення іноземного суду виконання припиняється згідно з п.5 ч.1 ст.39 Закону "Про виконавче провадження", на підставі постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, а ухвала суду про визнання та виконання такого рішення не переглядається.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно, абз. 6 ст. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" встановлено, що оскільки за ухвалою про задоволення клопотання виконується рішення іноземного суду (арбітражу), в разі скасування в наступному цього рішення виконання припиняється згідно з п.5 ч.1 ст.37 Закону "Про виконавче провадження" (на теперішній час відповідає п.5 ч.1 ст.39 Закону "Про виконавче провадження"), при цьому провадження закривається за постановою державного виконавця, а ухвала не переглядається.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, з наведеного слідує, що питання щодо припинення виконання рішення Економічного суду Могилевської області Республіки Білорусь від 04.05.2017 року по справі №233-8/2016 не може бути вирішено шляхом скасування ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року про задоволення клопотання начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Могилевській області про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на положення п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України", обґрунтовуючи доводи щодо неможливості звернутися до суду з заявою про визнання рішення іноземного суду.

Колегія суддів не бере до уваги вказані доводи, оскільки п. 17 вказаної постанови надає роз`яснення щодо визнання рішень іноземного суду, що не потребують примусового виконання.

Відповідно до пункту 1 ст. 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах рішення іноземного суду немайнового характеру, які не потребують виконання, винесені судом кожної договірної сторони, після набрання ними законної сили визнаються на територіях інших договірних сторін без спеціального провадження, якщо установою юстиції запитуваної договірної сторони раніше у цій справі не було винесено рішення, що набрало законної сили, або якщо згідно з цією Конвенцією, а в не передбачених нею випадках - відповідно до законодавства договірної сторони, на території якої рішення має бути виконано, ця справа не належить до виключної компетенції установ юстиції останньої. Положення цієї статті відносяться і до рішень з опіки і піклування, а також до рішень про розірвання шлюбу, винесеними установами, компетентними відповідно до законодавства договірної сторони, на території якої винесене рішення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України", не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Захарова Олександра Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

Л.М. Хіль