21.07.2022 Справа № 696/485/22
№ 2-о/696/24/22
про залишення заяви без руху
21 липня 2022 року м. Кам`янка
Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -
встановив:
18 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити належність їй наступних правовстановлюючих документів:
-трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 04 червня 1986 року;
-трудової книжки серії НОМЕР_2 від 02 грудня 2002 року;
-архівних довідок № 225/02-09 від 02 червня 2022 року;
-стажової довідки № 226/02-09 від 02 червня 2022 року;
-відомостей з особового рахунку № НОМЕР_3 про кількість відпрацьованих днів і нарахованої заробітної плати за певний період.
Дослідивши заяву з доданими до неї документами, приходжу до висновку про залишення її без руху як таку, що подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Главою 6 Цивільного процесуального кодексу України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
В п. 12 вказаної постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, немає можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вжито всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 вищезгаданої постанови, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.
Із змісту поданої заяви та доданих до неї додатків встановлено, що заявником не надано відомостей про те, що вона зверталася до органів, які видали правовстановлюючі документи, за виправленням помилки, чи їй було у цьому відмовлено, або доказів неможливості внести відповідні виправлення до того чи іншого правовстановлюючого документу.
Також заявником до заяви не додано доказів звернення до структурного підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та письмової відмови у здійсненні певних дій (невизнання належності заявниці вказаних документів).
Окрім того, в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, матеріали справи не містять підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
За таких підстав заявнику необхідно усунути вищевказані недоліки шляхом направлення до суду уточненої заяви.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суд встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Отже, зважаючи на те, що заявником не додержано вимог щодо оформлення заяви, визначені недоліки є суттєвими і такими, що можуть вплинути на якість розгляду справи по суті в разі їх неусунення, суд прийшов до висновку про необхідність надання заявнику строку для приведення заяви у відповідність з вимогами закону.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 318 ЦПК України, суддя, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, - залишити без руху.
Запропонувати заявнику ОСОБА_1 виправити недоліки заяви протягом
десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.
У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.
Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Білопольська