У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омелько Г.Т.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії.

Згідно поданого позову позивач просить заборонити ОСОБА_2 здійснювати будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :72:509:0013).

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 18.07.2022 у задоволенні клопотання представника позивача про зміну предмету позову та залучення співвідповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії відмовлено.

21.06.2022 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, якою просить вжити заходи по забезпеченню позову шляхом:

- заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чи будь-яким третім особам здійснювати будівництво об`єкта нерухомості (споруди) за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :72:509:0013 та виконувати в такому об`єктi будь-які види будiвельних та ремонтних робіт;

- заборони Державній інспекції архітектури та містобудування України. її територіальним органам та структурним підрозділам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, будівельного паспорту та заборонити Державній інспекція архітектури та містобудування України, її територіальним органам та структурним підрозділам здійснювати будь-які дії щодо ведення в експлуатацію та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :72:509:0013;

- накладення арешту на земельну ділянку :72:509:0013 та заборону відчуження і вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такої земельної ділянки.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, щовідповідно до нової редакції позовних вимог, що викладені в заяві про зміну предмета позову, ОСОБА_1 заявляється позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як солідарних боржників знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт нерухомості (споруду), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :72:509:0013.

Вказує, що підставами заявлення вказаних позовних вимог є те, що позивач є власником земельної ділянки, кадастровий номер :72:509:0011, яка розташована в АДРЕСА_2 , а також є власником житлового будинку, що знаходиться за такою адресою, право власності на який зареєстрований за позивачем 20.02.2020 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації КВ 47 вiд 13.08.2019.

Власником суміжної земельної ділянки до ділянки, належної позивачу розташованої за адресою АДРЕСА_1 ділянки із кадастровим номером :72:509:0013, станом на дату відкриття провадження та початку зведення об`єкту самочинного будівництва був ОСОБА_2 , а наразі власником такої ділянки є ОСОБА_3 згідно інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Право третіх осіб як землекористувачів щодо вказаної земельної ділянки не зареєстровано.

На вказаній вище земельній ділянці :72:509:0013, сумiжнiй iз ділянкою позивача із к.н. :72:509:0011 ОСОБА_2 без наявності будь-якої дозвільної документації щодо будівництва, розпочав зведення самочинної будови на належній йому земельній ділянцi та будівництво продовжено ОСОБА_3 , який наразі фактично завершив її зведення, порушивши при цьому будiвельні та санітарні норми.

Зазначає, що такі дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушують законнi права та інтереси позивача на користування та розпорядження своїм майном, безпечне використання будинку та проживання у ньому, що дає право, керуючись ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном з метою усунення виявлених порушень права власності

Оскільки у цивільній справі заявляється вимога про знесення самочинно побудованого об`єкта, на суміжній з позивачем земельній ділянці, вважає, що співмірним та ефективним способом забезпечення позову є заборона ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи будь-яким третім особам здійснювати будівництво об`єкта нерухомості (споруди) за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :72:509:0013. Крім того, цей захід забезпечення позову, на думку позивача, дозволить зупинити порушення прав та інтересів позивача щодо володіння та користування належною їй земельною ділянкою та уникнути необхідності застосування інших способів захисту.

Вказує, що ОСОБА_2 , будучи обізнаним з iснуванням даного спору та відсутністю у нього дозвільної документації на будівлю, з метою унеможливлення виконання рішення та перешкоджання його ухваленню, відчужив земельну ділянку із кадастровим номером :72:509:0013 самочинно побудований об`єкт на якій є предметом спору - разом із таким об`єктом, ОСОБА_3 і таке відчуження створило штучні умови для перешкоджання розгляду справи через необхідність залучення співвідповідача, визначення належного відповідача, зміни предмету позову. Тому з метою унеможливлення аналогічних дій ОСОБА_3 та недопущення перешкоджання судочинству, та забезпечення виконання рішення суду у даній справі, заявляє вимогу про накладення арешту та заборони відчуження та проведення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки :72:509:0013.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали, надані на її обґрунтування, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За пунктами 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо.

Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 18.07.2022 у задоволенні клопотання представника позивача про зміну предмету позову та залучення співвідповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії відмовлено.

Відтак, суд не приймає до уваги обґрунтування позивачем заяви про забезпечення позову, відповідно до нової редакції позовних вимог, що викладені в заяві про зміну предмета позову, в якій ОСОБА_1 заявляється позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як солідарних боржників знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт нерухомості (споруду), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером :72:509:0013

Відповідно до позовної заяви предметом позову є заборона вчинити певні дії, а саме позивач просить суд заборонити ОСОБА_2 здійснювати будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :72:509:0013).

Слід зауважити, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, можуть позбавити інших осіб права на користування будинком. У цей же час, позивачем не наведено у заяві обґрунтованих причин, за яких необхідно застосувати саме такий захід забезпечення позову.

У той же час заявником не надано доказів, що саме відповідачем на час звернення до суду ведеться будівництво будинку, тощо.

Крім того, позивачем не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вимоги заяви представника позивача про забезпечення позову в даній справі за своїм змістом є нічим іншим як самостійним способом захисту порушеного права й може бути оформлено лише шляхом пред`явлення відповідного позову, а не шляхом звернення із заявою про забезпечення позову у такий спосіб.

У свою чергу слід зазначити, що захід забезпечення позову, який просять застосувати заявники є тотожний позовній вимозі та фактично позивач просить вирішити частину спору шляхом забезпечення позову.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А. Усатова