Справа № 462/3949/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р
Провадження № 22-ц/811/1101/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Івасюти М.В.,

за участі: представника апелянта адвоката Квак В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми авансу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу (неустойки) за попереднім договором купівлі-продажу квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути суму авансу в розмірі 500 Євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 16 780 грн.

В обгрунтування поданого позову покликався на те, що 26.02.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір завдатку, згідно з яким сторони зобов`язуються у майбутньому, в зумовлений цим договором строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі- продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою підтвердження своїх намірів щодо укладення договору купівлі продажу квартири ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 в рахунок купівлі квартири кошти у розмірі 500 Євро, що згідно з курсом НБУ на момент передачі коштів становить 13 364 грн. Факт отримання грошових коштів стверджується п.5.1. Договору, де зазначено, що покупець в рахунок належних за Основним Договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення своїх намірів щодо купівлі продажу квартири та своєї платоспроможності передав, а продавець отримав до підписання цього договору завдаток у розмірі 13 365, грн, що дорівнює еквіваленту 500 Євро. Продавець стверджує, що отримав повністю від Покупця цей завдаток. В момент розрахунків за основним Договором зазначена сума буде зарахована у належний з Покупця платіж за Основним Договором. У термін до 27.03.2020 року договір купівлі продажу квартири між сторонами укладений не був, а 22.04.2021 року позивач дізнався, що 10.09.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. посвідчено договір купівлі продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником квартири став ОСОБА_5 25.04.2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути йому грошові кошти, проте відповідач вимоги не виконав. У зв`язку із тим, що договір купівлі продажу між сторонами укладений не був і відповідач зобов`язання згідно із договором не виконав, отримані кошти позивачу у добровільному порядку не повернув, тому кошти, які були йому передані підлягають стягненняю з відповідача. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафу (неустойки) за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 26.02.2020 у розмірі 500 євро.

В обгрунтування зустрічного позову покликався на те, що укладений між сторонами договір завдатку не містив поняття аванс і у договорі чітко зазначено, що покупець передає продавцю завдаток (п.5.1). Згідно договору завдатку ОСОБА_3 зобов`язувався укласти договір купівлі-продажу квартири (тобто купити квартиру) до 27 березня 2020 року. Однак у визначений договором термін квартиру не купив і почав уникати укладення договору купівлі-продажу. Пунктом 5.2 Договору від 26.02.2020 була передбачена відповідальність як продавця так і покупця у випадку невиконання умов договору. При цьому, даним пунктом договору в якості штрафної санкції передбачалось, що у випадку, якщо покупець відмовиться від подальшого укладення основного договору, то сплачена сума завдатку залишається у продавця. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що умови договору були порушені саме з боку покупця ОСОБА_6 , а отже у позивача за зустрічним позовом виникло право стягнення штрафу (неустойки) за порушення умов попереднього договору.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 28 березня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми авансу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого авансу за договором завдатку від 26 лютого 2021 року у розмірі 500 Євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 16 780, 00 гривень.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу (неустойки) за попереднім договором купівлі-продажу квартири відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду.

Вказує, що висновок суду, що він отримав від ОСОБА_6 кошти в сумі 500 євро не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки він отримав 13364 грн., а тому в суду не було підстав стягувати 500євро, що в еквіваленті дорівнюють 16780 грн.

Зазначає, що в березні 2020 року до закінчення строку дії договору направляв ОСОБА_7 претензію, в якій повідомляв, що у випадку його подальшого уникнення від укладання договору купівлі-квартири у строк встановлений договором завдатку, вимушений буде виставити квартиру на продаж іншій особі.

Вказує, що умови договору були порушені саме з боку покупця, а отже у позивача за зустрічним позов виникло право стягнення штрафу за порушення умов попереднього договору.

Просить рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта адвоката Квак В.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем до теперішнього часу не було виконано умови договору від 26.02.2022, а саме не було укладено і належним чином оформлено договір купівлі продажу нерухомого майна, зазначеного в п.2 цього Договору на умовах і в порядку, визначених цим Договором (до 27.03.2020 року), суд прийшов до висновку, що сплачена позивачем сума авансу (попередньої оплати) за вказаним договором підлягає поверненню у повному обсязі, а тому позовні вимоги ОСОБА_6 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд вважав, що вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення. ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, на яких ґрунтуються дані вимоги, а тому суд не вбачав підстав для задоволення зустрічного позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Встановлено, що 26 лютого 2020 року між ОСОБА_1 (завдаткоодержувач, продавець квартири) та ОСОБА_8 (завдаткодавець, покупець) укладено договір завдатку, за умовами якого сторони зобов`язуються у майбутньому, в обумовлений договором строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі продажу нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м на умовах і в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п.2.2. Договору, Покупець сплачує Продавцю наступним чином: в рахунок належним за основним Договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі продажу квартири та своєї платіжної спроможності Покупець передав, а продавець отримав до підписання цього Договору завдаток у розмірі 13 365 грн., що згідно курсу НБУ становить 500 Євро, а решту суми 1 310 750,00 гривень, Покупець зобов`язується передати Продавцю в день підписання Основного Договору 27.03.2020 року.

Відповідно до п.3.1. Договору, Продавець зобов`язується укласти з Покупцем Основний Договір купівлі продажу квартири у термін до 27.03.2020 року і по ціні, вказаній в пункті 2.1. Даного Договору.

Згідно п.5.2. Договору, у випадку, якщо основний Договір не буде укладено через відмову Продавця, то він зобов`язаний повернути Покупцю завдаток у триденний термін з моменту відмови від укладення Основного Договору купівлі - продажу, та додатково сплатити неустойку в розмірі отриманого завдатку. У випадку якщо Покупець відмовиться від подальшого укладання основного Договору (при наявності усіх документів для відчуження), то сплачена сума завдаток залишається у Продавця.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №253821190 від 22.04.2021 року, 10.09.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. було посвідчено договір купівлі продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником квартири є ОСОБА_5 .

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір завдатку та погоджено його істотні умови.

Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Згідно з ч.1, 2 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Пункт 5.2. Договору передбачав, що у випадку, якщо основний Договір не буде укладено через відмову Продавця, то він зобов`язаний повернути Покупцю завдаток у триденний термін з моменту відмови від укладення Основного Договору купівлі- продажу, та додатково сплатити неустойку в розмірі отриманого завдатку. У випадку якщо Покупець відмовиться від подальшого укладання основного Договору (при наявності усіх документів для відчуження), то сплачена сума завдаток залишається у Продавця.

В березні 2020 року ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_6 з претензією, в якій зазначав, що ОСОБА_3 уникає зустрічей та не відповідає на телефонні дзвінки, що може свідчити про відмову від взятого обов`язку по укладенню договору купівлі-продажу. Пропонував до 05.04.2020 року повідомити про день і час зручний для оформлення основного договору купівлі-продажу та зазначав, що у випадку подальшого ігнорування взятих на себе обов`язків по купівлі-продажу квартири та не реагування на дану претензію, сплачені кошти у вигляді завдатку залишаються в нього і квартира буде продана іншим особам.( а.с.76)

З вищенаведеного вбачається, що основний договір купівлі-продажу не було укладено саме через дії ОСОБА_6 , а не ОСОБА_1

26 квітня 2021 року позивач ОСОБА_3 скерував на адресу відповідача претензію від 22.04.2021 року з вимогою повернути завдаток у розмірі 500 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 16 845 грн., сплатити неустойку500 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 16 845 грн., та сплатити витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн, проте відповідач вимоги не виконав.

Однак, така претензія була направлена більш ніж через півроку після укладення договору купівлі продажу спірної квартири.

Враховуючи, що сторони добровільно уклали договір, та визначили в ньому відповідальність за порушення умов договору, а основний договір не був виконаний через дії ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 до задоволення не підлягають.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів також вважає такі необґрунтованими.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 13364 грн., що дорівнює еквіваленту 500євро. Таким чином, задоволення зустрічного позову призведе до подвійного стягнення коштів.

Крім того, у відповідності до п.5.2. Договору завдатку, у випадку якщо Покупець відмовиться від подальшого укладання основного Договору (при наявності усіх документів для відчуження), то сплачена сума завдаток залишається у Продавця.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні як первісного так і зустрічного позовів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 березня 2022 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми авансу та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу (неустойки) за попереднім договором купівлі-продажу квартир - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.