Справа №478/706/21 пров. №2-з/478/6/2022
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2022 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє як правонаступник після смерті ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 , яка діє як правонаступник після смерті ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , які діють як правонаступники після смерті ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Казанківської селищної ради, як орган опіки та піклування про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди земельної частки (паю) та повернення земельних ділянок,

В с т а н о в и в:

03 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди земельної частки (паю) та повернення земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 травня 2011 року між ним - ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_6 було укладено Типовий договір оренди земельної частки (паю), який був зареєстрований в Книзі записів договорів оренди земельних часток (паїв) по Казанківській селищній раді за №506 від 23 травня 2011 року.

За його умовами, він орендодавець передав, а орендар - відповідач ОСОБА_6 прийняв в оренду земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів, строком на 49 років, зі сплатою орендної плати в грошовій формі один раз на рік у термін від 15.09. до 15.11 кожного року. Розмір орендної плати становить 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки на рік, яка підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня індексації національної валюти України. На час укладення договору орендна плата становила 2355 грн.

Однак, в порушення умов договору відповідач ОСОБА_6 , в період з 2011 року по 2020 рік, не сплачував орендну плату за користування землею, у зв`язку з чим заборгував йому орендну плату, з урахуванням індексації, починаючи з часу виникнення заборгованості і до моменту звернення до суду, а також пені згідно договору на суму 52506 грн 71 коп. Вважає, що відповідач в період 2011-2020 роки неналежно виконував умови договору, щодо виплати йому орендної плати і зазначені дії носять систематичний характер.

Крім того, зазначив, що абз.7 п.2.3 спірного Договору визначено, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства.

Так, 02 вересня 2020 року він, скориставшись своїм правом на виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4686 га кадастровий номер :18:000:0079 та площею 5,5644 га кадастровий номер :17:000:0099. Вважає, що з моменту виділяння належної йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та державної реєстрації прав власності на вказані вище дві земельні ділянки зобов`язання по спірному Договору є припиненими.

Листом від 22 вересня 2020 року він повідомив відповідача ОСОБА_6 про виділяння земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та реєстрацію прав власності на дві земельні ділянки, що утворилися внаслідок цього виділення, також цим листом ним було запропоновано переукласти договір оренди землі, однак відповідач залишив цей лист без відповіді.

Посилаючись на викладене, а також на те, що систематична несплата відповідачем ОСОБА_6 орендної плати та зміна статусу земельної ділянки є підставами для розірвання договору оренди землі, позивач ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість з орендної плати в сумі 52506 грн 71 коп.; розірвати Типовий договір оренди земельної частки (паю) від 23 травня 2011 року, укладений між ним та ОСОБА_6 , зареєстрований в Книзі записів договорів оренди земельних часток (паїв) по Казанківській селищній раді за №506 від 23 травня 2011 року та зобов`язати ОСОБА_7 повернути йому земельну ділянку площею 1,4686 га з кадастровим номером :18:000:0079 та земельну ділянку площею 5,5644 га з кадастровим номером :17:000:0099, які належать йому на праві приватної власності.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року цивільну справу прийнято до провадження судді Сябренко І.П., відновлено провадження у справі, залучено до участі у справі правонаступників після смерті відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_5 , залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

10 серпня 2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення її як правонаступника позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року залучено до участі у справі правонаступника після смерті позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1

08.11.2022 року позивач ОСОБА_1 , яка діє як правонаступник після смерті ОСОБА_2 , засобами електронної пошти подала заяву про забезпечення позову, в якій посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , які діють як правонаступники після смерті ОСОБА_6 на даний час ухиляються від виконання зобов`язання, хоча користуються майном двома земельними ділянками, що належать їй на праві приватної власності. Вважає, що правонаступники відповідача можуть реалізувати майно, яке увійшло до складу спадщини чи здійснювати підготовчі дії до його реалізації, що призведе до неможливості виконання рішення суду, тому просить вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок за АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :37:038:0052, площею 0,15 га, та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідачів, в межах ціни позову 52506 грн 71 коп.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходжу такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, - вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди земельної частки (паю) та повернення земельних ділянок, предметом спору якого є заборгованість з орендної плати в сумі 52506 грн 71 коп.; Типовий договір оренди земельної частки (паю) від 23 травня 2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований в Книзі записів договорів оренди земельних часток (паїв) по Казанківській селищній раді за №506 від 23 травня 2011 року та повернення земельних ділянок площею 1,4686 га з кадастровим номером :18:000:0079 та площею 5,5644 га з кадастровим номером :17:000:0099, як на підставу своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , посилався на систематичну несплату відповідачем ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , орендної плати та зміну статусу земельної ділянки, що є підставами для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 52506 грн 71 коп.

Підстав для висновку про те, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із заявленими в даній справі позовними вимогами та що не вжиття цього виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся немає.

Забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,

П о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє як правонаступник після смерті ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , які діють як правонаступники після смерті ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Казанківської селищної ради, як орган опіки та піклування про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди земельної частки (паю) та повернення земельних ділянок, - відмовити.

Копію цієї ухвали невідкладно направити заявнику для відома.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 11.11.2022 року.

Суддя І.П. Сябренко