ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4648/22 Справа № 212/1057/22 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі відокремленого підрозділу Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2022 року, яке ухвалено суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутні),-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі відокремленого підрозділу Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання незаконними рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що в 2006р. матері позивачки Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини було встановлено професійне захворювання пиловий бронхіт, емфіземі легенів, легенева недостатність.

Висновком МСЕК від 10.05.2006р. її матері було встановлено первинно 80% професійної втрати працездатності та визнано інвалідом 2 групи безстроково.

Незважаючи на неодноразові курси лікування мама позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть причина смерті - рак легенів.

Розширеною експертною комісією обласного центру медико-соціальної експертизи Дніпропетровської області від 25.06.2008р. встановлено причинний зв`язок, що смерть настала від професійного захворювання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2021року залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.07.2021 року встановлено факт проживання позивачки з її мамою однією сім`єю на час її смерті.

При повторному звернення до відповідача,в жовтні 2021р. про виплату одноразово допомоги в зв`язку зі смертю мами, позивачка отримала відмову у зв`язку з тим, що на теперішній час не передбачена виплата одноразової допомоги сім`ї померлої від профзахворювання.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просила суд визнати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області в не призначенні та невиплаті одноразової допомоги незаконними; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області виплатити позивачці одноразову допомогу в зв`язку із смертю мами ОСОБА_2 від професійного захворювання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2022 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній сказі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування всіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що на час смерті мами позивача -22 квітня 2007р. діяв Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яким було передбачена виплата одноразової допомоги членам сім`ї померлого від профзахворювання.

В 2007р. ( після смерті мами) та встановлення причинного зв`язку смерті від профзахворювання, позивачка зверталася із заявою до відповідача про виплату одноразової допомоги. По теперішній час мені одноразова допомога не виплачена.

Вважає, що положеннями ч.1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової допомоги є незаконними і відповідач зобов`язаний в примусовому порядку виконати свій обов`язок у виплаті позивачу одноразової допомоги

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла у віці 60 років(а.с. 9,13)

Відповідно до довідки ЗК «Обласного центру Медико-соціальної експертизи» від 25.01.2008р. встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 , з професійним захворюванням (а.с. 14).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2021року залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.07.2021 року встановлено факт проживання позивачки з її мамою однією сім`єю на час її смерті.

Листом Фонд соціального страхування України в Дніпропетровській області №20.1-16/6181 від 02.11.2021року на звернення позивачки ОСОБА_1 про одноразову виплату на сім`ю по втраті годувальника, повідомив, що в зв`язку з тим, що рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю прийнято та набрало чинності в 2021 році, одноразова допомога сім`ї та особам, які перебували на утриманні, у цьому випадку не виплачується (а.с. 20).

Предметом розгляду у цій справі є відмова Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області у виплаті ОСОБА_3 , одноразової допомоги в зв`язку із смертю її мами ОСОБА_2 від професійного захворювання.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

В свою чергу, стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження .

Згідно зі частинами першою, другою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до статті 8 цього Закону виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення.

Згідно зі статтею 9 Закону основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Тобто Фонд є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями, тому за предметним та суб`єктним складом спір у справі в частині вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання права на страхові виплатипідлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 280/1539/15-ц (провадження № 14-87цс18), від 25 квітня 2018 року у справі № 360/1438/16-а (провадження № 11-350апп18), від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц(провадження № 14-5цс20).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, беручи до уваги предмет та підстави позову, а також зміст позовних вимог, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правовідносини, які виникли між Сторонами за своїм правовим характером є публічно правовим, а відтак дана справа у спорі, який є спором адміністративної юрисдикції, підлягає розгляду в адміністративному суді.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: