Справа № 351/550/22
Провадження № 22-ц/4808/940/22
Головуючий у 1 інстанції СЕГІН І.Р.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кошман Ірина Вадимівна на рішення Снятинського районного суду від 27 червня 2022 року, у складі судді Сегіна І.Р., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 09 вересня 2006 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Снятинського районного суду від 25 лютого 2021 року шлюб між сторонами розірвано.

Зазначала, що відповідач є молодим, здоровим чоловіком, інших дітей чи непрацездатних родичів на утриманні не має, має приватний бізнес, а саме власну стоматологічну клініку, регулярний та стабільний заробіток, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 грн на кожного щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки діти залишились на проживанні з нею та повністю перебувають на її утриманні.

Рішенням Снятинського районного суду від 27 червня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 2300 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову, тобто з 20.05.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що з урахуванням всіх обставин справи, відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я чи наявність інших утриманців, позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив частково та визначив розмір аліментів по 2300 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначила, що судом першої інстанції не взято до уваги довідку про доходи, в якій зазначено що розмір доходів відповідача становить 10 000 грн в місяць.

Також, на думку представника апелянта, судом не враховано що відповідач ОСОБА_1 здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_6 , у зв`язку з втратою останньою працездатності, що підтверджується копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Просить скасувати рішення суду, постановити нове рішення, яким стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалася.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 09 вересня 2006 року виконкомом Стецівської сільської ради Снятинського району, а/з № 20.

За час перебування в шлюбі у сторін народилася сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.02.2007 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.07.2013 року (а.с.7,8)

Рішенням Снятинського районного суду від 25 лютого 2021 року шлюб між сторонами розірвано.

На даний час малолітні діти зареєстровані та фактично проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років : з січня 2100 грн., з 1 липня - 2201 грн. з грудня - 2272, віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 грн., з 1 липня - 2744 грн., з 1 грудня 2833 грн

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на вказане, а саме те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що шлюб між сторонами розірвано; те, що діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні; те, що відповідач визнав частково позов колегія суддів вважає, що розмір аліментів на дітей, який був визначений судом першої інстанції при частковому задоволенні позову є таким, що відповідає обставинам, що мають значення для даної справи та вимогам закону, а тому рішення суду є законним та обгрунтованим.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей по 2300 грн щомісячного на кожного, оскільки такий розмір аліментів на ряду з аналогічним обов`язком матері по утриманню дітей буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Апелянт, заперечуючи спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, обмежився посиланням на те, що розмір його доходів становить 10 000 грн, а тому вважає справедливим визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі по 1500 грн на дитину, однак на підтвердження вказаних обставин не подав суду належних доказів щодо отриманого ним доходу за 2022 рік, а надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_1 станом на 07.06.2022 року містять інформацію про отриманий дохід у сумі 115000 грн за четвертий квартал 2021 року, натомість інформація про отриманий дохід за перший-третій квартал 2021 року відсутня.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.03.2020 року по справі №759/10277/18, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебуває матір, яка є непрацездатною по віку, та потребує його утримання, у зв`язку з чим його матеріальне становище погіршується, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки відповідачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження факту перебування на його утриманні матері, що він несе такі витрати, здійснює догляд за матір`ю, проживає з нею та оплачує витрати на її лікування. Як вбачається, його матір є інвалідом 2 групи та отримує пенсію.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків місцевого суду та не містять підстав для зміни чи скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кошман Ірина Вадимівна залишити без задоволення, а рішення Снятинського районного суду від 27 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин