Єдиний унікальний номер судової справи 225/795/22
Номер провадження 2/225/460/2022
Дзержинський міський суд Донецької області
25 липня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі
головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_2 (зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів,
Представник позивач у 03.02.2022 звернулася до суду із позовною заявою стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_2 у зв`язку з проживанням з нею дитини з інвалідністю.
В обґрунтування позову зазначає, що 21.10.2014 по 15.01.2020 ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який вони розірвали на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 16 грудня 2019 року у цивільній справі № 225/7334/19.
Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю, постійно, проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні.
На теперішній час ОСОБА_2 не працює, займається виключно вихованням та лікуванням сина, який має статус дитини з інвалідністю 1 групи «а» з діагнозом - нейробластома заочеревинного простору з множинними метастатичними ураженнями кісток черепа, з метастатичним ураженням кісткового мозку і потребує постійного стороннього догляду та коштовного лікування.
В зв`язку з хворобою дитини позивач вимушена була покинути місце постійного мешкання та оселитись ближче до потрібного медичного закладу, який має можливість надавати невідкладну медичну допомогу її сину. Свого помешкання у Львівській області позивачка не має, їй доводиться винаймати житло, власних коштів на лікування дитини у родини не вистачає. Крім того, оскільки вона не має можливості працювати через те, що здійснює постійний догляд за дитиною з інвалідністю, вважає, що має право на отримання аліментів на своє утримання.
При цьому зазначає, що аліменти відповідач нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей не має, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів.
Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у зв`язку з проживанням з нею дитини з інвалідністю у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини.
Ухвалою від 22.02.2022 відкрито провадження у справі та призначений судовий розгляд.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, позивач просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.
Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 21.10.2014 по 15.01.2020 ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син - ОСОБА_3 , батьками якого в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 16.12.2019 шлюб між сторонами був розірваний.

Згідно акту про обстеження матеріально-побутових умов від 19.10.2021, ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 , починаючи з 26.01.2020 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та здійснює за ним постійний догляд.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.10.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, опікуном є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії медичного висновку №61 від 01.12.2020, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання нейробластома заочеревинного простору з множинними метастатичними ураженнями кісток черепа, з метастатичним ураженням кісткового мозку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 88 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Частиною 1 ст.80 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Матеріалами справи встановлено, що син сторін є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.10.2021, догляд за дитиною здійснює матір, позивач по справі.

Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06 жовтня 2005 року №2961-IV (з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначення інвалідності дитини доповнено посиланням на те, що стійкий розлад функцій організму зумовлює обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Статтею 19 цього ж Закону визначено безпосередній причинний зв`язок інвалідності з потребою у сторонньому догляді, як форми додаткової соціальної допомоги та захисту.

У зв`язку з чим, позивач вправі вимагати від відповідача стягнення аліментів на своє утримання.

Оцінюючи аргументи сторін, щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання позивача, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має. Стороною відповідача не доведено, що відповідач позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу позивачу або надання такої допомоги поставить відповідача у край скрутне матеріальне становище.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, на час проживання з дитиною з інвалідністю та опікування ОСОБА_3 , але не більш ніж до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача.

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_2 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на час проживання з дитиною з інвалідністю та опікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більш ніж до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.02.2022.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв