Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/405/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2022 року м. Гребінка

04 листопада 2022 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у приміщенні суду м.Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 23.08.2006 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на ОСОБА_5 .

Його дружина ОСОБА_6 з 27.09.1986 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 та мала прізвище ОСОБА_8 .

03 травня 1994 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було розірвано, і ОСОБА_9 повернула собі дошлюбне прізвище ОСОБА_10 .

Зазначає, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 03.05.1995 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та розділ його в натурі задоволено. Визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , і виділити їй в натурі у житловому будинку кухню пл. 9,2 кв.м, кімнату пл. 6,8 кв.м, сіни «а» з крильцями, 1/2 частину сараю «Б», яка використовується під господарський сарай, сажа «В», уборну «Д», 1/2 частину забору № 2, 1/2 частину відмостки. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 і виділити йому в натурі в жилому будинку кімнату пл. 14 кв.м і пл. 6,3 кв. м, 1/2 частину сарая «Б», яка використовується під літню кухню, гараж «Е», гараж «и», погріб, 1/2 частину забора № 2 і 1/2 частину відмостки. Колодязь залишено у спільному користуванні. ОСОБА_9 виділено в користування земельну ділянку площею 85 кв.м заштриховану червоним кольором на плані, розташовану від двору. ОСОБА_7 виділено в користування земельну ділянку площею 85 кв.м заштриховану синім кольором у плані, розташовану від вулиці понад гаражем. Двір залишено у загальному користуванні.

Вказує, що після поділу житлового будинку з господарськими спорудами ОСОБА_7 виїхав з будинку АДРЕСА_1 і залишив свою 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами у користуванні ОСОБА_11 , про що у них була усна домовленість.

Зазначає, що його дружина пояснювала, що ОСОБА_7 сказав їй, що вона може користуватися його часткою як їй заманеться.

ОСОБА_7 покинув поділене рішенням суду помешкання і більше там не з`являвся, і ОСОБА_4 користувалася його частиною як власною за домовленістю.

В 2002-2006 року ОСОБА_4 з дозволу Виконавчого комітету Гребінківської міської ради здійснила газифікацію будинку та добудувала підхідний погріб.

В подальшому з 2006 року він і вона проводили оплату за земельні ділянки, доглядали за усім будинком по АДРЕСА_1 , проводили поточний та косметичний ремонт, опалювали приміщення як своє власне так і 1/2 частину будинку, яка належала ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина, ОСОБА_6 , померла.

25.09.2015 року він одержав Свідоцтво про право на спадщину НАО570984 на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з: кімната 9,6 кв м; кімната 6,8 кв.м; сіней «а»; 1/2 частини сараю «Б»; 1/2 частини сажу «В»; вбиральні «Д»; погребу «М»; зливної ями № 3; 1/2 частини огорожі № 2; відмостки І в спільному користуванні; колодязя № 1 в спільному користуванні.

Зазначає, що після смерті дружини продовжував добросовісно користуватися як своєю частиною будинку так і частино, що належала ОСОБА_7 .

В подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві і там був похований за державний кошт.

Після смерті ОСОБА_7 ніхто заяв про прийняття спадщини не подавав, хоча у нього є син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому достеменно відомо, що його батько помер.

Вказує, що з 2006 року і по сьогоднішній час він постійно користується, управляє житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину вищевказаного будинку.

Ухвалою від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 17.06.2021 року провадження у справі зупинено у зв`язку із тим, що від представника позивача, адвоката Юрченка С.Л., надійшло клопотання, зі змісту якого вбачається, що позивач ОСОБА_3 помер, а його правонаступником є ОСОБА_1 .

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддям від 24.09.2021 року, справу передано на розгляд судді Татіщевій Я.В. у зв`язку із тим, що у головуючої судді Шевченко В.М. закінчився період повноважень.

Ухвалою від 27.09.2021 року справу прийнято до провадження судді Татіщевої Я.В., провадження у справі залишено зупиненим.

Ухвалою від 23.05.2022 року провадження у справі поновлено за клопотанням представника позивача, адвоката Юрченка С.Л., замінено первісного позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на його правонаступника, ОСОБА_1 .

Ухвалою від 13.07.2022 року клопотання представника позивача, адвоката Юрченка С.Л. задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Виконавчий комітет Гребінківської міської ради Полтавської області.

У судове засідання позивач та його представник, адвокат Юрченко С.Л. не з`явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про повне визнання позову та просив розглянути справу без його участі.

Представник співвідповідача, Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, в судове засідання не з`явився, через додаток «Електронний суд» надіслав заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, при вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду.

Згідно з ч. 4ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що первісний позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 23.08.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 83 (а.с.09).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 43 (а.с.10).

За життя ОСОБА_6 , з 27.09.1986 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис № 4 від 27.09.1986 року. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 03.05.1994 року, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розірвано. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_10 (а.с.11).

Відповідно до рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 03.05.1995 року, позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та розділ його в натурі задоволено. Визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , і виділити їй в натурі у житловому будинку кухню пл. 9,2 кв.м, кімнату пл. 6,8 кв.м, сіни «а» з крильцями, 1/2 частину сараю «Б», яка використовується під господарський сарай, сажа «В», уборну «Д», 1/2 частину забору № 2, 1/2 частину відмостки. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 і виділити йому в натурі в жилому будинку кімнату пл. 14 кв.м і пл. 6,3 кв. м, 1/2 частину сарая «Б», яка використовується під літню кухню, гараж «Е», гараж «и», погріб, 1/2 частину забора № 2 і 1/2 частину відмостки. Колодязь залишено у спільному користуванні. ОСОБА_9 виділено в користування земельну ділянку площею 85 кв.м заштриховану червоним кольором на плані, розташовану від двору. ОСОБА_7 виділено в користування земельну ділянку площею 85 кв.м заштриховану синім кольором у плані, розташовану від вулиці понад гаражем. Двір залишено у загальному користуванні (а.с.12-12 зврт.).

Після смерті дружини ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Іщенка І.М. та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з: 1/2 частини житлового будинку під номером АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці, складається у цілому із житлового будинку загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею36,7 кв.м. зазначений літ «А-1»; сіни «а»; сарай «Б»; гараж «И»; вбиральня «Д»; погріб «М»; саж «В»; колодязь № 1; огорожа № 2; вимощення «І»; зливна яма № 3, майно, яке успадковується складається з: кімнати -9,6 кв м; кімната -6,8кв м; сіни «а», 1/2 частина сараю «Б»; 1/2 частина саж «В»; вбиральня «Д»; погріб «М»; зливна яма № 3; 1/2 частина огорожі № 2; відмостка І; колодязь № 1 в спільному користуванні, що належали померлій на підставі рішення суду б/н від 03.05.1995 року, виданого Гребінківським районним судом Полтавської області; свідоцтво серії НОМЕР_5 . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, вказане майно зареєстровано 25.09.2015 року, індексний номер Витягу 44513513. Свідоцтво зареєстровано у спадковому реєстрі, номер витягу 41614393 від 25.09.2015 року (а.с.16- 19зврт.).

Відповідно до інформаційної довідки № 740 від 01.04.2021 року, виданої ФОП ОСОБА_14 , житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в книзі № 20 за № 2335 та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстровий номер нерухомого майна 08 за: ОСОБА_7 , 1/2 частина, Договір купівлі продажу посвідчений державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори 01.03.1998 року за № 277, та ОСОБА_3 , 1/2 частина, Свідоцтво про право власності на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу 25.09.2015 року № 622. Відповідно до примітки житлова площа будинку змінилася за рахунок розібрання пічного опалення та внутрішнього перепланування приміщень, споруджено вбиральню « Д», гараж «И», погріб «М», зливна яма № НОМЕР_6 , вимощення І 1990 року, що відноситься до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що надають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію згідно з Постановою КМУ від 07.06.2017 року № 406 (а.с. 23).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області № 785 від 30.08.2002 року, ОСОБА_4 дозволено газифікувати житловий будинок по АДРЕСА_1 та відповідно до рішення Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області № 435 від 16.06.2006 року, дозволено ОСОБА_4 побудувати підхідний погреб розміром 2.00х3.00м. по АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Із довідки, виданої Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи №01/1458 від 08.09.2017 року, вбачається, що 25.07.2015 року до бюро було доставлено труп невідомого чоловіка з АДРЕСА_2 , 05.08.2015 року труп був впізнаний як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Покійного було поховано за державний кошт на Північному кладовищі м. Києва 16.09.2015 року на підставі дозволу із прокуратури, на підставі попередньо наданого дозволу на поховання його сестрою, ОСОБА_15 , зареєстрованою за адресою: с. Тарасівка, Гребінківський район, Полтавська область (а.с.13).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Гребінківської ДНК з метою оформлення спадкових прав до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 . За наслідками розгляду його заяви державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2020 року. У постанові зазначено, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_7 згідно алфавітної книги в Гребінківській ДНК не заводилася, заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не подавалися. Заява про прийняття спадщини від ОСОБА_3 до Гребінківської ДНК не надходила, довідку про підтвердження факту постійного проживання разом з померлим ОСОБА_7 , не надано. У видачі Свідоцтва відмовлено на підставі відсутності правових підстав та роз`яснено право на звернення до суду (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 204 (а.с.52).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є племінником померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , прийняв після смерті дядька спадщину за заповітом та оформив право власності на спадкове майно, відповідно, замінено позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на його правонаступника, ОСОБА_1 .

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.02.2022 року, серії НРТ 242297, підтверджується, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , отримав спадщину, на яку видано свідоцтво та яка складається з: 1/2 частини житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , який у цілому складається із житлового будинку«А-1», житловою площею 36,7 кв.м., загальною площею 59,3 кв.м, прибудова «а»; сарай «Б»; саж «В»; вбиральня «Д»; гараж «И»; погріб «М»; колодязь № 1; огорожа № 2; вигрібна яма № 3; вимощення «І», майно, яке успадковується складається з: кімнати -9,6 кв м; кімната -6,8кв м; сіни «а», 1/2 частина сараю «Б»; 1/2 частина саж «В»; вбиральня «Д»; погріб «М»; зливна яма № 3; 1/2 частина огорожі № 2; відмостка І; колодязь № 1 в спільному користуванні, який належав померлому, на підставі Свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області, Іщенко І.М., 25.09.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 622.

Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08 (а.с. 76-77 зврт.).

Ухвалою від 20.06.2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Юрченка С.Л. задоволено, витребувано із Гребінківської ДНК інформацію стосовно того, чи було відкрито спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

На виконання ухвали суду від 20.06.2022 року про витребування доказів від завідувача Гребінківської ДНК надійшла відповідь за № 11/01-16 від 06.07.2022 року, із якої вбачається, що згідно алфавітної книги Гребінківської ДНК, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 в Гребінківській ДНК не відкривалася, заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не подавалися (а.с. 91).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Як встановлено судом і дана обставина не спростовувалася первісним позивачем та його представником, а також правонаступником позивача, після поділу спільного майна подружжя ОСОБА_8 , ОСОБА_16 з дозволу її колишнього чоловіка ОСОБА_7 продовжувала користуватися частиною його будинку як власною. І той факт, що первісний позивач та її чоловік ОСОБА_3 був обізнаний у тому, хто саме є власником 1/2 частини будинку, якою вони користуються і якою в подальшому користувався він сам, також не спростовано та підтверджено матеріалами позовної заяви.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі №755/16913/16-ц та постанові і КЦС ВС від 28.04.2020 року у справі 552/1354/18.

У справі № 607/21758/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду наголосив, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Також ВС зазначив, що давнісне володіння має бути безперевним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння складає 10 років.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що давність володіння могла вважатись добросовісною, якщо первісний позивач, ОСОБА_3 , при заволодінні майном не знав і не повинен був знати про відсутність у нього підстав на набуття права власності.

Зважаючи на те, що позивач не набув права власності на спірну частину житлового будинку, натомість за життя первісного власника набув права користування спірною частиною житлового будинку і це право ніким не оспорююється, та приймаючи до уваги те, що сам по собі факт користування первісним позивачем ОСОБА_3 цим майном не є підставою для виникнення у нього права власності за набувальною давністю, суд дійшов до висновку, що у ОСОБА_3 на момент звернення до суду із позовом, були відсутні підстави для набуття права власності на вказане майно відповідно до ст.344 ЦК України

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 335, 344 ЦК України, ст.ст. 76, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева