Провадження №2/522/1390/22
10 серпня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
в складі: судді - Бондар В.Я.,
за участі секретаря судового засідання Зеленюк П.О.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської територіальної громади в особі Одеської міської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання фізичної особи такою, що прийняла спадщину,
Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської територіальної громади в особі Одеської міської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини та визнання фізичної особи такою, що прийняла спадщину спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову відзначено, що позивач є рідним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Наприкінці 1983 року батьки позивача перестали проживати разом та згодом розлучилися. З того часу ОСОБА_2 проживала окремо та нову сім`ї не створила. Батько ОСОБА_3 проживав окремо та 12.05.1984 уклав шлюб з іншою особою, створив нову сім`ю. 25.09.2002 мати позивача придбала квартиру АДРЕСА_1 та сама постійно проживала у купленій квартирі. До 2010 року позивач постійно проживав у належній йому квартирі АДРЕСА_2 . У 2011 році позивач зі своєю дружиною ОСОБА_4 переїхали проживати в будинок за адресою: АДРЕСА_3 , але місця реєстрації не змінив. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача. У матері позивача у травні 2013 року почалися проблеми зі здоров`ям, в 2016 році вона потрапила на стаціонарне лікування до лікарні «Інто-Сана». Після виписки з лікарні, матері було небезпечно проживати одній та позивач з дружиною перевезли її до себе в будинок за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у цьому ж будинку ОСОБА_2 померла. Позивач самостійно здійснював всі заходи та поніс усі витрати пов`язані з поховання та оформленням документів. Позивач 10.11.2020 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, адже позивач зі спадкодавцем не були зареєстровані за однією адресою.
Ухвалою суду від 29.12.2021 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10.02.2022.
У підготовчому засіданні 10.02.2022 представник позивача ОСОБА_5 просив надати час для підготовки клопотання про витребування доказів, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 05.04.2022.
У підготовче засідання 05.04.2022 учасники справи не з`явилися, представник позивача ОСОБА_6 подав клопотання про відкладення розгляду справи. Наступне засідання призначено на 24.05.2022.
У підготовчому засіданні 24.05.2022 було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 12.07.2022.
У підготовчому засіданні 12.07.2022 було залишено без розгляду клопотання про витребування доказів від 30.05.2022, залучено до матеріалів справи довідку від нотаріуса та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 10.08.2022.
У судове засідання 10.08.2022 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Клопотання про виклик свідків просив не розглядати.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на не явку відповідача до суду, який повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, відсутність відзиву та відсутність заперечень з боку позивача, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України) або особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.72).
З витягу про державну реєстрацію Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» вбачається, що 24.05.2011 ОСОБА_4 придбала будинок АДРЕСА_3 (а.с.18).
ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 25.09.2002 (а.с.25-26).
10 листопада 2020 було зареєстровано спадкову справу №20/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.17).
Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Давидова К.Ю. листом від 25.01.2021 повідомила про можливість звернення до суду, у зв`язку з тим, що не були надані документи, що підтверджують факт прийняття ОСОБА_1 спадщини у встановлений законом спосіб (а.с.19-20).
Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Давидова К.Ю. листом від 30.04.2022 повідомила, що заяву про прийняття спадщини до майна померлої ОСОБА_2 подавав ОСОБА_1 , інші особи з питань прийняття спадщини або отримання свідоцтва про право на спадщину не зверталися.
З лікарського свідоцтва про смерть №1388 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: АДРЕСА_4 (а.с.39-40).
До справи додано протоколи опитування адвокатом особи за її згодою, згідно яких ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 підтверджують, що з 2016 року померла ОСОБА_2 проживала разом з сином та його дружиною в будинку за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.65-71).
В страховому полісі ОСОБА_1 як страховщика вказана ОСОБА_2 з місцем проживання: АДРЕСА_4 як застрахована особа у Страховій компанія «Інто-Сана» (а.с.52, 64).
Відповідно до ст.66 Закону України „Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.
Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч.6 ст.29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Це означає, що особа є вільною у виборі місця проживання і може мати декілька місць проживання, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. Відмінність місця реєстрації заявника і фактичного місця проживання не суперечить вимогам закону.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 проживала у свого сина останні п`ять років перед смертю, але місце реєстрації ні позивача ні його матері не було зареєстровано за адресою фактичного місця проживання, що стало перешкодою йому успадкувати майно після смерті ОСОБА_2 .
Суд, вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 2016 року, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог і цій частині.
Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає постійно з ОСОБА_2 , про відмову від спадщини він не заявляв, тому можливо визнати ОСОБА_1 таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, враховуючи вищевикладеного, суд дійшов переконливого висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
На підставі вищенаведеного та керуючисьст.ст.2, 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд -
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини.
Визнати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 11 серпня 2022 року.
Суддя В.Я.Бондар