Справа № 522/1186/22
Провадження № 2/522/2859/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Замниборщ А.С.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовна заява обґрунтована тим, що 23 вересня 1998 року позивач отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 . 17 квітня 2009 року за згоди позивача у квартирі АДРЕСА_1 було зареєстровано відповідача ОСОБА_2 , який був чоловіком доньки позивача ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 . 19 липня 2020 року, внаслідок нещасного випадку загинув онук позивача ОСОБА_4 , згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, донька позивача ОСОБА_3 . В останні роки, відповідач з донькою позивача проживали окремо, спільне господарство між ними не велося.

Позивач звертався до відповідача з пропозицією зняття його з місця реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , однак відповідачем до часу звернення позивача до суду ці вимоги не виконано, фактично відповідач проживає за іншою адресою.

Перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі АДРЕСА_1 створює позивачу, як власнику житла перешкоди у користуванні та розпорядженні його квартирою, тож ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2022 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 15 березня 2022 року.

У зв`язку зі знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у відпустці розгляд справи відкладено на 18 квітня 2022 року.

У судове засідання 18 квітня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 25 травня 2022 року.

У судове засідання 25 травня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 13 липня 2022 року.

У судове засідання 13 липня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 10 серпня 2022 року.

У судове засідання 10 серпня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 07 вересня 2022 року.

У судове засідання 07 вересня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 18 жовтня 2022 року.

У судове засідання 18 жовтня 2022 року з`явився позивач. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що відповідач є колишнім зятем позивача, після смерті доньки позивача та його онука, свідок не бачила відповідача у квартирі АДРЕСА_1 близько 2-х років. У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що є сусідкою позивача, після смерті доньки позивача та його онука, свідок не бачила відповідача у квартирі АДРЕСА_1 з 2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, статтею 150 ЖК України, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім`ї. Право члена сім`ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім`ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою.

При цьому, в п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних у кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР). У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 24321 від 23 вересня 1998 року укладеного між ОСОБА_7 , що діяла від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

15 жовтня 2007 року донька позивача ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 від 29 жовтня 2007 року.

ОСОБА_2 був прописаний у квартирі позивача АДРЕСА_1 , згідно посвідки на постійне місце проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 29 вересня 2009 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 20 липня 2020 року, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_3 помер онук позивача ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла донька позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04 листопада 2020 року, серія НОМЕР_4 .

Відповідно до акту від 10 липня 2020 року про не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_2 , мешканці квартир у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , що мешкає у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 , що мешкає у квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 , що мешкає в квартирі АДРЕСА_5 , підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає в квартирі АДРЕСА_1 на час підписання Акту, та особистий речей ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 немає.

Відповідно до акту від 19 лютого 2021 року про не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_2 , мешканці квартир у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , що мешкає у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 , що мешкає у квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 , що мешкає в квартирі АДРЕСА_5 , підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає в квартирі АДРЕСА_1 на час підписання Акту, та особистий речей ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 немає.

Відповідно до акту від 28 вересня 2021 року про не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_2 , мешканці квартир у будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , що мешкає у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 , що мешкає у квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 , що мешкає в квартирі АДРЕСА_5 , підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає в квартирі АДРЕСА_1 на час підписання Акту, та особистий речей ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 немає.

Окрім того, зазначені позивачем обставини, щодо відсутності відповідача за місцем реєстрації починаючи з 2020 року, підтверджуються показами свідків у судовому засіданні 18 жовтня 2022 року.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу у користуванні вищевказаним житлом, а також не встановлено обставин, які б дозволяли вважати, що право користування цим жилим приміщенням зберігається на законних підставах за відсутнім понад встановленого законом строку відповідачем.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,20 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанцією № 0.0..1 від 14 січня 2022 року на суму 992,40 грн. за подання позовної заяви та квитанцією № 0.0..1 від 08 серпня 2022 року на суму 496,20 грн. за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а отже в сумі 1488,20 грн.

Керуючись ст. ст. 514, 516, 525, 526, 530, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, --

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 1488 (одна тисячя чотириста вісімдесят вісім) грн. 00 (нуль) коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення суду. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 21 жовтня 2022 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена

18.10.22