Справа № 214/7579/19
2-зз/214/4/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Trasta Komercbanka», про розірвання договору , суд -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника відповідача АТ «Trasta Komercbanka»., в якій остання просить скасувати заходи забезпечення у справі №214/7579/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Trasta Komercbanka».

В обґрунтування клопотання зазначає, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року у справі № 214/7579/19 застосовані заходи забезпечення позову, а саме накладений арешт на квартиру, що є предметом іпотеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з зазначеної ухвали, заходи забезпечення позову були вжиті судом, оскільки: даний спір стосується інтересів позивачки щодо наявності боргових зобов`язань перед відповідачем та наявності підстав для звернення стягнення на належну позивачці квартиру. Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Вважає, що вжиті у даній справі заходи забезпечення позову мають бути скасовані, зважаючи па наступне. Як вбачається з копії рішення Оболонського районного суду міста Києва та Постанови Київського апеляційного суду у справі № 756/8590/2019 за позовом ОСОБА_1 до AT «Trasta Komercbanka» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, судами під час розгляду справ встановлено законні підстави для звернення стягнення на належну позивачці квартиру та наявність боргових зобов`язань.

Зазначає, що Оболонський районний суд міста Києва в рішенні від 22 лютого 2021 року вказує, що судом установлено, що 12.02.2007 року між AT «TRASTA KOMERCBANKA» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № К-10/2007 за умовами якого банком надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 250 000 доларів СШ А з кінцевим строком повернення до 12.02.2012 року разом з процентними та платежами згідно з умовами цього договору. Зазначає, що згідно цього рішення наявні в матеріалах справи докази, свідчать про те, що для вчинення виконавчого напису банком було надано нотаріусу усі необхідні документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, боржник повідомлялась про наявну безспірну заборгованість у встановленому законом порядку, а відтак висновок суду, що нотаріусом, під час вчинення виконавчого напису були дотримані вимоги закону, та є обґрунтованим.

Також зазначила, що рішенням Третейського суду Асоціації комерційних банків Латвії від 01.11.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ«TRASTA KOMERCBANKA» 127 542,43 доларів США (тіла, процентів за кредитом, витрати на страхування).

Вказує, що обставини та факти видачі кредитних коштів рішенням суду.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наполягає, що оскільки судовими рішенням встановлено наявність боргових зобов`язань перед відповідачем та наявність підстав для звернення стягнення на належну позивачці квартиру, такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи №214/7579/19.

Наполягає, що тому обґрунтування та підстави для вжиття заходів забезпечення позову наразі не існують, отже, суд має скасувати вжиті заходи забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру, що передана в іпотеку. Просить врахувати наступне. Зазначає, що вочевидь, позов по даній справі заявлений ОСОБА_1 лише з однією метою - перешкодити законному зверненню стягнення на предмет іпотеки шляхом зловживання процесуальним правами. Ані позивачка, ані її представники не цікавляться судовим процесом по цій справі, судові засідання не відвідують, роблять усе можливе для затягування судового процесу. При цьому коли суд залишає позов без розгляду, позивачка в особі її представників відразу «поновлює інтерес» до справи, подає апеляційну скаргу, засідання в суді апеляційної інстанції відвідує. Тобто ініціювання ОСОБА_1 спору направлено не на захист її цивільних прав (які не порушені відповідачем, що встановлено судовими рішеннями), а на створення перешкод відповідачу в реалізації його законного права на задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що є недопустимим. Про недопустимість ініціювання спору не для захисту цивільних прав та інтересів вказано в Постанові ОП КЦС ВС від 05.09.2019 по справі № 638/2304/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84152558). В постанові суд касаційної інстанції зазначає, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такою захисту. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин. Вказує, що з позовної заяви не зрозуміло, які саме права ОСОБА_1 порушені, що може стати підставою для розірвання кредитного договору відповідно до законодавства. Більше того, обставини, на які посилається позивачка - про невидачу їй кредиту спростовані рішеннями судів, що набрали законної сили. Крім того, кредитний договір регулюється положеннями законодавства Латвії, на яке ОСОБА_1 у позові не посилається. Зміст позову не містить посилань на конкретну норму законодавства, що має бути застосована як підстава для розірвання договору. Зазначає, що все це у сукупності свідчить про ініціювання спору не для захисту своїх прав, а на перешкоду правам відповідача. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який мас очевидно штучний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Наполягає, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та вчинює дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, зокрема, судовим процесом не цікавиться, в судові засідання не з`являється, про причини неявки суду не повідомляє. Звертаючись до суду, ОСОБА_1 подала одночасно багато аналогічних позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, про що вже зазначалося раніше - ймовірно з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ. Поданий позов вважає завідомо безпідставним, він не містить посилань на законодавчі підстави для розірвання договору, має штучний характер з метою накладання арешту на квартиру, що є предметом іпотеки. Практика Європейського суду з прав людини також засуджує зловживання правом. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії). Якщо заявник прагне підтвердити свої права згідно з Конвенцією в такий спосіб, який грубо порушує права та цінності, які охороняються Конвенцією, така поведінка може бути кваліфікована як зловживання правом на індивідуальне звернення у значенні статті 35§ 3(a) (Рішення Koch проти Польщі). Наполягає, що за наведених вище обставин, забезпечення позову порушує право відповідача на задоволення свої вимог за рахунок предмету іпотеки.

У судове засідання представник відповідача АТ «Trasta Komercbanka» не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належим чином.

Позивачка та третя особа до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв не подали, а тому заява розглянута за відсутності зазначених осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як передбачено ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокремау вчиненні дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи; суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Даний позов надійшов до суду 8 жовтня 2019 року, після усунення визначених судом недоліків позову, провадження по справі було відкрито19 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року у зв`язку з повторною неявкою позивачки позов був залишений без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 9 вересня 2020 року за наслідками розгляд апеляційної скарги представника позивачки ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року скасовано та направлено для подальшого розгляду.

Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року в порядку забезпечення позову був накладений арешт на квартиру, що є предметом іпотеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року у зв`язку з повторною неявкою позивачки позов був залишений без розгляду.

Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року скасовано арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , накладений по даній справі ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2021 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.10.2021 року за наслідками розгляду апеляційної скарги представника позивачки ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року скасовано та направлено для подальшого розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.10.2021 року за наслідками розгляду апеляційної скарги представника позивачки ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Trasta Komercbanka» про розірвання договору кредит скасовано, та направлено матеріали за заявою АТ «Trasta Komercbanka» про скасування заходів забезпечення позову для розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

02.11.2021 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла справа з Дніпровського апеляційного суду.

Розгляд справи був призначений на 14.12.2021 року, всі учасники справи були повідомлені належним чином, в судове засідання з`явився лише представник відповідача.

Справу було відкладено та призначено на 28.01.2022 року, всі учасники справи були повідомлені належним чином, в судове засідання з`явився лише представник відповідача. Від представника позивача 28.01.2022 року на електронну пошту Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Справу було відкладено та призначено на 29.03.2022 року, всі учасники справи повідомлялися, в судове засідання не з`явились.

Справу було відкладено та призначено на 02.06.2022 року, всі учасники справи були повідомлялися, в судове засідання з`явився лише представник відповідача.

Справу було відкладено та призначено на 15.07.2022 року, всі учасники справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача 15.07.2022 року на електронну пошту Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Справу було відкладено та призначено на 26.09.2022 року, всі учасники справи повідомлялися, в судове засідання з`явився лише представник відповідача. Від представника позивача 26.09.2022 року на електронну пошту Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Справу було відкладено та призначено на 28.11.2022 року.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокремау вчиненні дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи; суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Судом встановлено, що позивачка та її представник тривалий час до суду не з`являються, надають заяви про відкладення розгляду справи, а тому суд вважає, що позивачка не має реального інтересу до вирішення справи, її процесуальна поведінка спрямована до затягування судового розгляду, що є зловживанням правом. Це зловживання, яке перешкоджає розгляду справи, тягне за собою зберігання арешту спірного майна.

Суд приходить до переконання, що за наведених обставин, забезпечення позову порушує право відповідача на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки.

На переконання суду скасування арешту на вказану квартиру є необхідним заходом для запобігання цьому зловживанню.

Таким чином, згідно ст. 158 ЦПК України, вказані заходи забезпечення позову належить скасувати.

Керуючись ст. ст. 158, 257, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача АТ «Trasta Komercbanka» задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , накладений по даній справі ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов