Справа № 161/8202/22
Провадження № 2/161/3167/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участі секретаря судових засідань Октисюк С.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору про надання послуг, -

в с т а н о в и в :

28 червня 2022 року ОСОБА_4 звернувся в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору про надання послуг.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 11 січня 2022 року між ним та ФОП ОСОБА_3 укладено договір № 1101/2022, предметом якого є надання консультаційних з питань вступу до вищих навчальних закладів Австрії. Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість послуг становить 2390 євро. Згідно п.2 договору суму в гривнях, що є еквівалентно 1195 євро замовник сплачує протягом трьох днів після підписання договору. Оплату наступної половини коштів замовник сплачує не пізніше трьох днів після отримання запрошення з університету. На виконання п.2 договору 13 січня 2022 року позивачем було сплачено відповідачу 37618,60 гривень, що еквівалентно 1195 євро. 24 лютого 2022 року розпочалось повномаштабне вторгнення російської федерації в Україну. У зв`язку з цими подіями він втратив можливість здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати відповідний дохід, необхідний для виконання договору. Крім того, його син, на користь якого було укладено договір був евакуйований в іншу країну. У зв`язку з тим, що подальше виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б його того, на що він розраховував при укладенні договору, 25.04.2022 року надіслав відповідачу лист про розірвання договору та повернення сплачених коштів, на що відповідач відмовилась. Крім того, 09.05.2022 року відповідачу було направлено претензію з вимогою про розірвання договору № 1101/2022 від 11 січня 2022 року та повернення коштів.

Позивач зазначає, що підставою розірвання укладеного договору є істотна зміна обставин, а саме настання форс-мажорних обставин, що унеможливлює подальше виконання договору. У зв`язку з наведеним, просить розірвати договір № 1101/2022 про надання послуг від 11 січня 2022 року та стягнути з ОСОБА_3 37 618, 60 гривень сплачених за договором.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, не заперечувала щодо розірвання договору про надання послуг, в частині стягнення коштів просила відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання позову відповідачем в частині розірвання договору суперечить закону, а відповідач визнаючи позов повністю заперечує обставини заявлених позовних вимог, суд не приймає визнання в цій частині позовних вимог.

Судом встановлено, що 11 січня 2022 року між ОСОБА_1 та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_3 укладено договір № 1101/2022 про надання послуг. Відповідно до п.1.1. договору в порядку та на умовах, визначених договором, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати замовнику консультаційні послуги з питань вступу до вищих навчальних закладів Австрії на спеціальність, обрану замовником, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги і оплатити їх в порядку та на умовах цього договору.

Згідно п.1.2 виконавець надає замовнику наступні послуги : індивідуальний підбір університету та спеціальності; надання консультацій та допомога при оформленні документів для вступу у Вищий навчальний заклад; формування, надсилання та подача повного пакету документів до університету; допомога при оформленні документів для реєстрації на ступні іспити для вибраного факультету; подання документів в два університети на максимум чотири спеціальності; контролювання процесу вступу; реєстрація в університеті та запис на підготовчі курси та навчальні предмети; надання допомоги у виборі гуртожитку; поселення у вибраний гуртожиток та виготовлення прописки; оформлення медичного страхування; оплата вступного іспиту в університеті; легалізація та переклад свідоцтва про народження та довідки про несудимість; переклад та легалізація заяви від батьків; переклад довідки про походження коштів ( до 2 сторінок); формування повного пакету документів для отримання візи; супровід під час отримання візи; допомога при відкритті банківського рахунку; надання опікуна для неповнолітніх; підтримка протягом 1 року після отримання запрошення з університету.

Згідно з п.2.1.,2.2. договору загальна вартість послуг становить 2390 євро. Суму в гривнях, що еквівалентно 1195 євро, сплачує протягом трьох днів після підписання договору. Оплата наступної половини коштів 1195 євро замовник сплачує не пізніше трьох днів після отримання запрошення з університету.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

За змістом ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У даному випадку, надаючи оцінку доводам позивача, суд вважає, що розірвання (зміна) договору у зв`язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов`язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України.

Необхідно звернути увагу на те, що ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України передбачено те, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, розірвання договору за рішенням суду у зв`язку із істотною зміною обставин допускається лише у виняткових випадках та при наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір, і на позивача покладений обов`язок довести належними та допустимими доказами у справі наявність всіх цих чотирьох умов.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог про розірвання договору про надання послуг посилався на те, що 24 лютого 2022 року розпочалось повномаштабне вторгнення російської федерації в Україну, і у зв`язку з цими подіями він втратив можливість здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати відповідний дохід, необхідний для виконання договору, що в свою чергу позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів в обгрунтування наявності підстав для розірвання спірного договору в порядку ст.652 ЦК України.

Заявляючи вимогу про розірвання договору позивач фактично вказує на неможливість виконання ним умов договору, як замовником, покликаючись на важке фінансове становище у зв`язку з труднощами в можливості отримання прибутку, які в подальшому забезпечать виконання ним умов договору в частині оплати послуг виконавця.

Однак, такі обставини, не можуть слугувати підставою для розірвання спірного договору у судовому порядку у розумінні вимог ст. 652 ЦК України.

Не заслуговують на увагу аргументи заявника про наявність обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання договірних зобов`язань.

Так, згідно із ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Між тим, відповідно до п.10.2 укладеного між сторонами договору, позивач не повідомив протягом 3 робочих днів відповідача про неможливість виконання умов договору у зв`язку з форс-мажорними обставинами. Крім того, п. 10.3 договору визначено, що результатом виникнення форс-мажорних обставин є продовження строку виконання зобов`язань або терміну дії договору на час їх продовження, якщо сторони не вирішать інакше.

У постанові Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі №910/9258/20 зроблено висновок, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для розірвання укладеного між сторонами договору, в стягненні суми коштів, сплачених за оспорюваним договором також слід відмовити.

З огляду на викладене вище та оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необгрунтованість поданого позову, а тому підстав для його задоволення не знаходить.

Керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,352,354,430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору про надання послуг відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту рішення 04 листопада 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк