Справа № 145/859/22
Провадження № 22-ц/801/1886/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Копилова Л. В.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

25 жовтня 2022 рокуСправа № 145/859/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Матківської М. В.

суддів: Сопруна В. В., Голоти Л. О.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської державної нотаріальної контори, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування арешту з нерухомого майна,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду 03 жовтня 2022 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року у цивільній справі № 145/859/22.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та роз`яснено ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали звернутись до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази, а також оригінал документу про сплату судового збору, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

12 жовтня 2022 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Люлик Р. І. надіслав до суду заяву про усунення недоліків через підсистему «Електронний суд», про що свідчить відмітка «Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.10.2022». До цієї, заяви додав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року та копію квитанції №0.0..1 від 12 жовтня 2022 року про сплату судового збору в сумі 496,20 грн.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, яку адвокат Люлик Р. І. надіслав суду на виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року. Підставами для поновлення такого строку зазначив те, що ним у визначений законом строк двічі подавалась апеляційна скарга, однак через збої у роботі системи «Електронний суд» подана апеляційна скарга не була відправлена до суду, а в графі «Статус» з`явилась інформація «підписання», що підтверджується скріншотом (знімком) екрану, стосовно інформації по справі. Крім того, зазначає що оскаржувану ухвалу ні позивачу ні його представнику вручено не було, тому, вважає, що пропущений строк підлягає поновленню, оскільки апеляційна скарга не була прийнята до розгляду в силу причин, що не залежали від заявника.

Запитом Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року витребувано матеріали цивільної справи №145/859/22.

21 жовтня 2022 року до Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи №145/859/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив 02 вересня 2022 року за відсутності заявника (а. с. 38-40). Судове засідання, як вбачається з протоколу судового засідання, проводилось у режимі відеоконференції з представником позивача Люликом Р. І. (а. с. 35-36).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Люлик Р. І. подав 02 жовтня 2022 року через підсистему «Електронний суд», про що свідчить відмітка «Документ сформований в системі «Електронний суд» 02.10.2022», тобто з порушенням встановленого статтею 354 ЦПК України строку.

Наведені представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Люликом Р. І. доводи не свідчать про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки згідно супровідного листа від 05 вересня 2022 року копію оскаржуваної ухвали суду позивачу ОСОБА_1 було надіслано на його офіційну електронну адресу зазначену у позовній заяві, про що свідчить відмітка «е.п.» (а. с. 41). Крім того, неналежне використання підсистеми «Електронний суд» представником позивача чи необґрунтоване посилання на збої у її роботі не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на оскарження ухвали суду, як він вважає.

Згідно пункту 5.16.1 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС та пункту 5.2.5. Інструкції користувача Електронного суду ЄСІТС у реєстрі доступні наступні статуси заяв: статус «Чернетка» заяву ще не направлено до суду, вона збережена тільки в Кабінеті Користувача; статус «Підписання» заяву засвідчено КЕП Користувача; статус «Відправлено» заяву скеровано з бази даних електронного суду на прийом до бази даних автоматизованої системи документообігу суду; статус «Доставлено» заява прийнята базою даних автоматизованої системи документообігу суду; статус «Зареєстровано» заяву опрацьовано відповідальним працівником суду; статус «Відмовлено в реєстрації» заяву опрацьовано відповідальним працівником суду, але відмовлено у її прийнятті. Заяви та клопотання зі статусом «Відмовлено в реєстрації» можливо відкоригувати та надіслати до суду повторно.

Тобто, на етапі «Підписання» дозволено лише підписати заяву та направити її до суду. Редагування заяви на статусі «Підписання» неможливе.

Пункт 2.8. Інструкції користувача Електронного суду ЄСІТС вказує, що дата та час підписання документа в ЕС, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.

Відповідно до пунктів 15.1-15.2. Інструкції користувача Електронного суду ЄСІТС працівники Адміністратора ЕС зобов`язані належним чином забезпечувати Технічний супровід та підтримку програмного забезпечення ЕС та звільняються від відповідальності у випадках, коли шкода завдана користувачам ЕС внаслідок порушень умов цієї Інструкції з боку працівників суду. Працівники суду зобов`язані належним чином виконувати умови цієї Інструкції та звільняються від відповідальності у випадках, коли шкода завдана користувачам ЕС внаслідок неналежного функціонування програмного забезпечення ЕС.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять підтвердження того, що саме через неналежне функціонування підсистеми «Електронний суд» адвокатом Люликом Р. І. був пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

В своєму рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі №1-9/2011 Конституційний Суд України зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» він зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, зазначені представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Люликом Р. І. підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду не можна визнати поважними, оскільки належними та допустимими доказами поважність причин такого пропуску не доведено.

Крім того, позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Люлик Р. І. не були обмежені у можливості подати апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку чи безпосередньо до канцелярії Вінницького апеляційного суду, а також не проявляли необхідної ініціативи, не цікавились процесуальними рішеннями по справі чи причинами їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із наведених обставин справи, колегія суддів вважає, що застосування процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції від 02 вересня 2022 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скаргу на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України.

Вважаю, що зазначені позивачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року не можуть бути визнані поважними, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це судове рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року неповажними та в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської державної нотаріальної контори, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування арешту з нерухомого майна, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідачМ. В. Матківська
СуддіВ. В. Сопрун
Л. О. Голота