Провадження № 2/317/100/2022
Справа № 317/2541/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Семеніковій Т.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізького області, треті особи: Відділ з питань державної реєстрації Запорізької районної державної адміністрації, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , про визнання власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізького області про визнання права власності в порядку спадкування на житлового будинку АДРЕСА_1 з прибудинковими спорудами, згодом позовні вимоги уточнила, просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ. Д та прибудинкові споруди: душ - літ. Г, сарай - літ. Б, паркан 1, паркан - 2, ворота 3, хвіртка 4, ворота - 5, колодязь 6, фундамент під паркан 7, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з прибудинковими спорудами. Земельна ділянка під вказаним будинком не приватизована. вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з прибудинковими спорудами. У встановлений законом строк вона звернулася до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, де на підставі поданої заяви була заведена спадкова справа. Брат позивачки відмовився від прийняття спадщини написавши заяву про відмову від прийняття спадщини. Звернувшись до Державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок АДРЕСА_1 , та з наявності правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначені розбіжності виникли при отримання батьком свідоцтва про право власності на нерухоме майно, у якому зазначена невірна адреса буд. АДРЕСА_1 . Тому їй було нотаріусом роз`яснено про необхідність звернення до суду.

Також просила скасувати реєстрацію об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.2006 року (запис №13672405), вилучивши з реєстру відомості про зазначений об`єкт нерухомості.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла її заява, в якій вона, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнав.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись своєчасно та належним шляхом.

Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 17.10.2020 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 941.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з прибудинковими спорудами.

Спадкоємцями першої черги за законом , після смерті ОСОБА_3 є: його дочка ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 . Дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 28.12.2007 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції складено відповідний актовий запис № 11873 (копія свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 ).

ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить нотаріально посвідчена заява.( а.с. 18).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулась до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.07.2021 року, ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.04.2006 року, ОСОБА_3 належав на праві приватної власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно із свідоцтвом про спадщину за заповітом від 26.06.1996 року , ОСОБА_3 , належало спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з відомостями, вказаними у довідці Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області №1262 від 13.12.2008 року , житловий будинок АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 інформація відсутня.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що:

за адресою АДРЕСА_2 , об`єкт нерухомості належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 02.09.2006 року, номер запису 11256 в книзі 71;

за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.2006 року, номер запису 461 в книзі 2.

На запит суду від 20.12.2021 року, Запорізький обласний державний нотаріальний архив, повідомляє, що в справі з валовим № 142 «Договори про відчуження жилих будинків та документи на підставі яких вони посвідчувались», за період з 16 лютого 2006 року по 24 листопада 2006 року на сторінці № 98 зберігається Договір дарування жилого будинку від 02 вересня 2006 року за реєстровим № 1723, посвідченого Сердюк В.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Тобто, згідно договору дарування від 02 вересня 2006 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подарували, а ОСОБА_2 , прийняла у дар жилий будинок АДРЕСА_2 , з господарськими будівлями та спорудами .

Факт того, що ОСОБА_3 , за життя, був власником саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 підтверджується :

-копією свідоцтва про право власності на житловий будинок, в якому зазначене що зазначений документ видав Виконавчий комітет Біленьківської сільської ради, як розташована за адресою: Запорізька область. Запорізький район, с. Біленьке. Вказаний орган не міг видавати свідоцтво на нерухоме майно у м. Запоріжжі;

-копією свідоцтва про право на спадкування за заповітом, заповіт було складено гр. ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_3 , у зазначеному копії свідоцтва зокрема зазначено, (мовою оригіналі наследственное имущество, на которое выдано настоящее свидетельство состоит из жилого дома, находящегося в АДРЕСА_1 , принадлежащего наследодателю на основании свидетельства о праве собственности на жилой дом, выданного Исполкомом Беленьковского сельского Совета народных депутатов Запорожского района, Запорожской области 20.06.1996 года за № 335, что подтверждается справкой характеристикой Запорожского межгородского бюро технической инвентаризации от 20 июня 1996 года за № 7-620);

- копією рішення виконавчого комітету № 124 Виконавчого комітету Біленьківської сільської Ради нарочних депутатів, у якому зокрема зазначено, оформити право особистої власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 (громадянка, яка склала заповіт на ім`я мого батька) померлої, видати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_9 , померлої;

- копією довідки виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області №1263, у якій зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 згідно записам в погосподарчій книзі Біленьківської сільської ради Запорізького району, Запорізької області;

- копією технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки, дружина (чоловік) померлого.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, а саме норми цивільного кодексу України від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР визнається, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях є діти, батьки та дружина (чоловік) померлого.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3 ст. 1223 ЦК України , право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, відповідно до ст. 1233 ЦК.

Як встановлюється положеннями статей 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ( ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.12. глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Пунктом 4.15. вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч. 1,2 та ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, на підставі викладених фактів та наданих доказів, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька позивачки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок АДРЕСА_1 , та скасувати реєстрацію об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.2006 року (запис №13672405), вилучивши з реєстру відомості про зазначений об`єкт нерухомості, оскільки відомості про об`єкт внесено помилково(щодо населеного пункту, в якому розташований будинок).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), право власності на житловий будинок літ. Д та прибудинкові споруди: душ - літ. Г, сарай - літ. Б, паркан 1, паркан - 2, ворота 3, хвіртка 4, ворота - 5, колодязь 6, фундамент під паркан 7, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати реєстрацію об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.2006 року (запис №13672405), вилучивши з реєстру відомості про зазначений об`єкт нерухомості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 08.07.2022 року.

Суддя: О.М. Ачкасов