ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1216/22 Справа № 199/9361/19 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Заворотному К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що Наказом виконувача обов`язків голови правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 14 лютого 2019 року № 50 його було призначено на посаду тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» з 15 лютого 2019 року. Наказом голови правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 19 вересня 2019 року № 404 його переведено на посаду виконувача обов`язків заступника директора заводу. Підставою переведення у зазначеному наказі є його заява. Проте жодної заяви про переведення йому не пропонували написати та він особисто і не писав. На підставі зазначеного наказу, наказом тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» Максіміхіна С. В. від 19 вересня 2019 року № 130/к його переведено на посаду виконувача обов`язків заступника директора заводу, з цим наказом його навіть не ознайомили. 31 жовтня 2019 року позивач повідомив відділ персоналу заводу, що з 31 жовтня 2019 року він перебуває на лікарняному, у зв`язку з чим у нього відкрито листок непрацездатності. Проте його повідомили, що на підставі листа ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 31 жовтня 2019 року № ЧЗК-152 він підлягає звільненню з роботи 31 жовтня 2019 року відповідно до пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. При цьому, жодні строкові трудові договори з ним не укладалися. Наказом тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» Максіміхіна С.В. від 31 жовтня 2019 року № 151/к, його звільнено із займаної посади під час перебування на лікарняному. Вважає своє звільнення таким, що не відповідає трудовому законодавству. Крім того, станом на день звернення з цим позовом йому не видано належно оформленої трудової книжки і з ним не проведено розрахунку у день звільнення.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати незаконними та скасувати наказ голови правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 19 вересня 2019 року № 404 та накази тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» ОСОБА_2 від 19 вересня 2019 року № 130/к та від 31 жовтня 2019 року № 151/к, поновити його на посаді тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод».

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України є законним та обґрунтованим у зв`язку із закінченням строкового трудового договору, оскільки на посаду виконувача обов`язків заступника директора позивача не було прийнято на постійній основі. Порушень трудового законодавства судом встановлено не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючи на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що його звільнення є безпідставним, оскільки він виконував обов`язки за безстроковим договором. Крім того, апелянт вказує, що звільнення відбулось під час перебування його на лікарняному. Також, вказує, що відповідач в порушення вимог закону не видав у день звільнення трудову книжки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що у ОСОБА_3 прийнято до ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» на посаду виконувача обов`язків заступника директора на підставі наказу від 23 січня 2019 року № 12/к та письмової заяви позивача від 23 січня 2019 року.

Згідно з наказом голови правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 14 лютого 2019 року № 50 «Про призначення ОСОБА_1 тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод», письмовою заявою ОСОБА_1 від 14 лютого 2019 року та виробничою необхідністю, тимчасово виконуваючого обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» Громченка В.В. переведено до ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» на іншу посаду, а ОСОБА_1 , виконувача обов`язків заступника директора, призначено на посаду тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» з 15 лютого 2019 року.

Пунктом 2 зазначеного наказу від 14 лютого 2019 року № 50 передбачено, що у зв`язку з переведенням ОСОБА_4 на іншу посаду здійснити прийом-передачу справ директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» з 15 лютого 2019 року до 19 лютого 2019 року, акт прийому-передачі справ надати голові правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» для затвердження до 20 лютого 2019 року. Фактично ОСОБА_1 приступив до тимчасового виконання обов`язків директора, але справи та документи не прийняв, акт прийому-передачі справ не склав та не надав на затвердження голові правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», у зв`язку з чим ОСОБА_1 не було призначено на посаду директора та не укладено з ним контракт, як передбачено положенням ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» та чинними нормативними актами.

Згідно з пунктом 6.9. розділу 6 Положення про ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» заступник директора підрозділу, головний бухгалтер та юрисконсульт призначаються директором підрозділу за погодженням з правлінням товариства.

Відповідно до поданого до ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» письмового подання ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» від 29 жовтня 2019 року за вих. № 033/2158, на підставі пункту 6.9 положення про ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» питання щодо погодження про призначення на посаду заступника директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» ОСОБА_1 було внесено на розгляд правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство».

Відповідно до Витягу з протоколу засідання правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 30 жовтня 2019 року № 7 з питання щодо призначення на посаду заступника директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» ОСОБА_1 на постійній основі прийнято рішення про непогодження призначення виконувача обов`язків заступника директора ОСОБА_1 на посаду заступника директора.

На підставі прийнятого рішення, рекомендованого листа ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 31 жовтня 2019 року № ЧЗК-152 та наказу від 31 жовтня 2019 року № 151/к ОСОБА_1 звільнено з посади виконувача обов`язків заступника директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП України.

Відповідно до довідки ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» від 05 грудня 2019 року за вих. № 033/2251 станом на 31 жовтня 2019 року існували вакантні посади інженера-технолога, інженера з технічного нагляду (будівель та гідротехнічних споруд) та інженера з охорони навколишнього середовища. Виходячи з освіти позивача та наданої копії диплому спеціаліста до особової справи під час прийняття на роботу, позивач має повну вищу освіту за спеціалізацією «правознавство» та кваліфікацію «юрист». Тому ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» на день звільнення не мав змоги запропонувати відповідну вакантну посаду за її відсутності.

При прийнятті на роботу до ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» позивач надав копію паспорта громадянина України, у якому є штемпель з відміткою «місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 » та штемпель з відміткою «знято з реєстрації», інша інформація про подальшу реєстрацію за місцем проживання відсутня. Виходячи з письмової заяви ОСОБА_1 від 23 січня 2019 року про прийняття на посаду виконувача обов`язків заступника директора, позивач зазначив адресу: АДРЕСА_2 .

01 листопада 2019 року ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» рекомендованою поштою направлено лист від 31 жовтня 2019 року за вих. № 033/2160 на зазначену позивачем при прийнятті на роботу адресу АДРЕСА_2 , про необхідність отримання трудової книжки або направлення на адресу роботодавця листа (заяви) про згоду направлення трудової книжки поштою, з додатком до листа бланк самої заяви.

Колегія суддів встановивши вказані обставини справи вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати п. 2.3 Наказу № 151/к від 31 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади виконувача обов`язки заступника директора госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу Кілійськийсуднобудівельно-судноремонтний завод Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», у зв`язку із закінченням строку договору, на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Рішенням Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 КЗпП України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини третьої статті 40 КЗпП України. Конституційний Суд України зазначив, що положеннями частини третьої статті 40 КЗпП України закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці.

Отже, нерозповсюдження такої вимоги на трудові правовідносини за контрактом є порушенням гарантій захисту працівників від незаконного звільнення та ставить їх у нерівні умови порівняно з працівниками інших категорій.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини третьої статті 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини.

Вказаний висновок висловлений також у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 545/1151/16-ц (провадження

№ 61-17196вв19), від 11 грудня 2019 року у справі № 522/3410/15-ц (провадження № 61-43676св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 291/1136/17 (провадження № 61-44028св18), від 08 вересня 2021 року у справі № 265/5327/20 (провадження № 61-3055св21).

Колегією суддів встановлено, що на день звільнення позивача з посади, останній перебував на лікарняному. Вказаний факт підтверджений наявною копією листка непрацездатності (а.с. 62 Т. 1) та не спростований відповідачем.

Так як, не підлягають звільненню працівники під час тимчасової непрацездатності, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування п. 2.3 Наказу № 151/к від 31 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 ..

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача про те, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду за захистом своїх прав стосовно поновлення на роботі на посаді тимчасово виконувача обов`язків директора, з огляду на таке.

Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом 15 листопада 2019 року.

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказів ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 19 вересня 2019 року № 404, від 19 вересня 2019 року № 130/к про його переведення, позивач звернувся до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення свого права, а з позовом про визнання незаконним та скасування наказу ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 31 жовтня 2019 року № 151/к про його звільнення та поновлення його на посаді тимчасово виконувача обов`язків директора ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» він звернувся в місячний строк.

З урахуванням наведеного строки, передбачені нормами статті 233 КЗпП України, не пропущені.

Крім того, Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року провадження в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» закрите, колегія суддів не здійснює розгляд відносно вказаного відповідача.

Враховуючи викладені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме визнання незаконним та скасування п. 2.3 Наказу № 151/к від 31 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади виконувача обов`язки заступника директора госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу Кілійськийсуднобудівельно-судноремонтний завод Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», у зв`язку із закінченням строку договору, на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Крім того, згідно п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України позивач підлягає негайному поновленню на посаді виконувача обов`язки заступника директора госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу Кілійськийсуднобудівельно-судноремонтний завод Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство».

При цьому, позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають з підстав їх необґрунтованості та з урахуванням висновків постанови Верховного Верховного Суду від 17 листопада 2021 року по цій справі .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481,00 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п. 2.3 Наказу № 151/к від 31 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади виконувача обов`язки заступника директора госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу Кілійськийсуднобудівельно-судноремонтний завод Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», у зв`язку із закінченням строку договору, на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язки заступника директора госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу Кілійськийсуднобудівельно-судноремонтний завод Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь держави судовий збір в розмірі 2481,00 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко