Справа № 194/299/22
Номер провадження № 2/194/294/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Корягіна В.О.,

з участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що у лютому 2022 року з програми ДІЯ їй стало відомо про постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 22 15 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП 64833762. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 3041 від 02 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 27472,01 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним і таким, що не підлягає виконанню, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису прийняв документи, не передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у виконавчому написі не зазначено, що нотаріусу наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору № 501243782 від 12 березня 2020 року. Крім цього, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, наявності у стягувача права вимоги, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, АТ «Альфа-Банк» не повідомляв її про наявність у неї заборгованості (не направляв вимогу про сплату заборгованості). Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3041 вчинений 02 лютого 2021 року та стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на її користь сплачений ним судовий збір в сумі 496,20 грн.

Представник відповідача надав суду письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач неналежно виконував свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим і виникла заборгованість.

Натомість не надав суду жодного доказу на підтвердження отримання ОСОБА_1 вимоги АТ «Альфа-Банк» про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором, а також доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від АТ «Альфа-Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, надходження платежу (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), та що нотаріусу надавався оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору № 501243782 від 12 березня 2020 року для вчинення виконавчого напису.

Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгяду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та наявні у неї докази.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та витребувано у Київського державного нотаріального архіву копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станиславівною 02 лютого 2021 року вчинено виконавчий напис № 3041 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 27472,01 грн.

На виконання ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року Київський державний нотаріальний архів повідомив, що станом на 03 серпня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станиславівною 02 лютого 2021 року вчинено виконавчий напис № 3041 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 27472,01 грн.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. виконано та надано суду наявні у неї докази.

Так, судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 501243782 від 12 березня 2020 року про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, укладеного між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 , останній надано кредит у розмірі 23360,00 грн., дата повернення кредиту 12 березня 2024 року. Крім того, сторони погодили, що за надання послуг з розрахунково-касового обслуговування позичальник сплачує комісійну винагороду, відповідно до пункту а) за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цій оферті на укладення угоди на укладення угоди; б) за обслуговування кредиту 2,40% від суми кредиту, зазначеній в цьому Акцепті без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку.

02 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3041, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-банк», заборгованості за кредитним договором № 501243782 від 12 березня 2020 року, укладеного між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 . Заборгованість за період з 14 серпня 2020 року по 15 грудня 2020 року становить 26822,01 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1716,66 грн., прострочена заборгованість за процентами та комісією 4727,42 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 20377,93 грн., стягнуто плату за вчинення виконавчого напису 650,00 грн., загальна сума, що підлягає стягненню 27472,01 грн.

На підставі виконавчого напису № 3041 від 02 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 15 березня 2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 64833762.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис.

Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 591/3779/19, від 30 вересня 2021 року у справі № 511/2748/17.

Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Так, представником відповідача не надано до суду документи, згідно з якими було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 3041 від 02 лютого 2021 року, а отже суд позбавлений можливості перевірити законність права вимоги відповідачем заборгованості у позивача та обґрунтованість її розміру.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором із зазначенням у листі вимоги щодо усунення порушених зобов`язань, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ «Альфа-Банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20).

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем для вчинення виконавчого напису надавався нотаріусу кредитний договір, який був нотаріально посвідченим.

За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, Верховний Суд розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, при цьому, будуючи свою правову позицію, позивач посилалася як на спірність заборгованості так і на порушення нотаріусом процесуального порядку видачі виконавчого напису про стягнення з неї на користь банку заборгованості.

З наказу Міністерства юстиції України від 12 березня 2021 року № 931/5, який оприлюднено на офіційному сайті Міністерства юстиції України, вбачається, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я ОСОБА_2 анульовано.

Судом за клопотання позивачабуло витребувано у Київського державного нотаріального архіву та у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станиславівною 02 лютого 2021 року вчинено виконавчий напис № 3041 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 27472,01 грн.

На виконання ухвали суду Київський державний нотаріальний архів повідомив, що станом на 03 серпня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву, а приватний виконавуць виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. надала суду наявні у неї докази, які і були досліджені в судовому засіданні.

В той же час, відповідач не надав зі свого боку жодного доказу на підтвердження зазначених ним в письмових поясненнях обставин, з яких можливо було встановити законність видачі виконавчого напису, не надав суду жодного доказу на підтвердження отримання ОСОБА_1 вимоги АТ «Альфа-Банк» про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором, а також доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від АТ «Альфа-Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, надходження платежу (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), та що нотаріусу надавався оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору № 501243782 від 12 березня 2020 року для вчинення виконавчого напису.

Таким чином, відповідач належним чином не спростував обставини, на які посилається позивач, а позивач в свою чергу виконала свій обов`язок щодо доведеності обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заявивши клопотання про витребування доказів, які судом були задоволені, але не виконані в повній мірі з незалежних від неї причин.

Натомість, відсутність належного спростування відповідачем обставин, на які посилається позивач, без належного їх доведення, само по собі не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи направлявся позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором із зазначенням у листі вимоги щодо усунення порушених зобов`язань, та чи надавався відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу кредитний договір, який був нотаріально посвідченим.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного доказу щодо правомірності винесення виконавчого напису, а нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 992,40 грн. за подання до суду позовної заяви, та 496,20 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року відстрочено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі

Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 496,20 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову, а з відповідача на користьдержави судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання до суду позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 223, 258, 263-265, 274 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3041, вчинений 02 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення 27472,01 грн. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ вул. В.Васильківська буд. 100, НОМЕР_2 , МФО 300346, ).

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ вул. В.Васильківська буд. 100, НОМЕР_2 , МФО 300346, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ вул. В.Васильківська буд. 100, UA0000004, МФО 300346, ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складено 18 серпня 2022 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін