ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6643/22 Справа № 199/5214/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецька А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт її постійного проживання однією сім`єю в період з 28 лютого 1982 року по 18 березня 1986 року з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 , окрім іншого, посилається що ОСОБА_3 їй запропонувала переселитися до неї та допомагати їй, жити разом однією сім`єю, оскільки остання була одинока, не мала дітей та родичів, була сліпою та не могла себе доглядати сама. З 28.02.1982 року ОСОБА_2 за згоди своїх батьків та ОСОБА_3 , почала проживати разом з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 та з цієї дати була зареєстрована по даний час. ОСОБА_3 не могла утримувати себе та квартиру лише за рахунок пенсії, а тому вони разом об`єднували кошти та витрачали на загальні сімейні потреби. Проживаючи разом, вона ОСОБА_2 , придбавала продукти харчування, готовила їжу, підтримувала порядок у квартирі, відремонтувала кухню, коридор, ванну кімнату, санвузол тощо. В перші роки проживання їй допомагала мати ОСОБА_4 , якій ОСОБА_3 заповідала все належне їй майно, про що свідчить заповіт. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 06.12.1985 р.н. № 614/2, після досягнення ОСОБА_2 , після досягнення нею повноліття її було призначено піклувальником над ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, та ОСОБА_2 разом з матір`ю поховали її. Згідно листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за №5/45 від 16.02.2022 року в 1989-1990 року в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №2/1750/1989 (2-206/90) існував спір за позовом Виконкому Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська до ОСОБА_2 про виселення із фактично займаної нею квартири (первісний позов) та про визнання права на житлове приміщення (зустрічний позов заявниці). Однак даний спір по суті судом вирішено не було, оскільки позов залишено без розгляду. ОСОБА_2 вважає, що вона на законних підставах вселилася до спірної квартири, має в ній постійну реєстрацію, іншої житлової площі у власності або в користуванні вона не має та факт встановлення постійного проживання заявника однією сім`єю з ОСОБА_3 є необхідним для реалізації нею права користування житловим приміщенням, яке передбачене ст.. 65 Житлового кодексу України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2022 року у відкритті провадження у цивільній справі за заявою окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що факт, про встановлення якого заявляє ОСОБА_2 , безпосередньо не передбачений законом (ст.315 ч.1 ЦПК України) як такий, що підлягає встановленню судом в порядку окремого провадження, враховуючи, що обставини, за наявності яких заявник просить встановити заявлений нею факт, свідчить про наявність спору про право (право користування житловим приміщення - квартирою)

Не погодилась із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість судового рішення, як такого, що постановлене з порушенням норм процесуального права.

Представник зазначає про те, що суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження, не врахував те, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. А тому висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи.

На підставі викладеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві представник зацікавленої особи - представник Дніпровської міської ради посилається на те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи, тому ставить питання про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що остання просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт її постійного проживання однією сім`єю в період з 28 лютого 1982 року по 18 березня 1986 року з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 , окрім іншого, посилається на необхідність встановлення заявленого факту свого постійного проживання у квартирі померлої ОСОБА_3 , разом із останньою з метою подальшого підтвердження наявності у заявника права користування такою квартирою. При цьому, зі змісту заяви ОСОБА_2 та інших матеріалів заяви вбачається, що між заявником та органом місцевого самоврядування, на той час це виконком Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, існував спір про виселення ОСОБА_2 із фактично займаної нею квартири (первісний позов) та про визнання права на житлове приміщення (зустрічний позов заявниці). Однак даний спір по суті судом вирішено не було, оскільки позов залишено без розгляду, що вказує на намагання ОСОБА_2 його вирішити наразі шляхом подання даної заяви окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч.2 ст.293 ЦПК України).

У ч.4 ст.315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх

встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити

загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

З наведених обставин справи вбачається, що метою звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для подальшого підтвердження наявності у заявника права користування такою квартирою, а отже як вірно вказав суд першої інстанції, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_2 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права не знайшли своє підтвердження. Суд першої інстанції повно з`ясувавши обставини справи надав вірну правову оцінку спірним правовідносинам та дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі у зв`язку з наявністю спору про право та доцільності розгляду справи в порядку позовного провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида