ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6999/22 Справа № 214/4840/21 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 214/4840/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року, яке ухвалено суддею Власенко М.Д. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 серпня 2022 року,

УСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернула до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_4 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли його діти, а саме: донька ОСОБА_5 та неповнолітній син ОСОБА_2 , матір`ю якого є позивачка і сплачує у повному обсязі комунальні платежі за вказаною квартирою за свого сина, а також за відповідача. Відповідач відмовляється будь-яким чином утримувати квартиру, внаслідок чого виникли борги за комунальні послуги. Також, відповідач має заборгованість за похорони свого батька. Крім того, померлий батько відповідача ОСОБА_4 мав заборгованість за аліментами на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 і позивач вважає, що відповідач повинна відшкодувати вказану заборгованість, оскільки прийняла спадщину після смерті свого батька, до складу якої входять також і обов`язки останнього.

На підставі наведеного вище позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 19 809,56 грн. за те, що позивач, як мати неповнолітнього співвласника квартири ОСОБА_2 , виконала солідарний обов`язок щодо сплати витрат на утримання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам померлого ОСОБА_4 у розмірі 48 767 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що суд першої інстанції передчасно ухвалив рішення по праві, оскільки в судове засідання необхідно було викликати відповідача і допитати її по суті заявлених позовних вимог, з`ясувати чи підтверджує, чи спростовує вона факт родинних відносин з ОСОБА_4 .

Позивач зауважує на тому, що відповідач не зверталась до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, отже є такою особою що прийняла спадщину, однак свідоцтво про на спадщину не отримала.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованого 02 листопада 2010 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 1168 (а.с.15).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке зареєстровано 20 червня 2018 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1006 (а.с.17).

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управлення юстиції у Дніпропетровській області від 18 червня 2018 року, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-3002/11, виданого 13 березня 2012 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 17 липня 2018 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 337-2018 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 01 лютого 2019 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Уколовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-137, спадкоємцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є малолітній син ОСОБА_2 . Спадщина складається з 1/2 частки двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 27 травня 1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, згідно з розпорядженням за № С-804 від 02 квітня 1998 року та зареєстрованого у Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі № 153П-191, належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частинах кожному. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 фактично спадщину прийняла мати ОСОБА_6 , але юридично не оформила своїх прав. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , спадкоємцем якої на підставі заповіту був її онук ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Свідоцтво про право на спадщину 1/2 частки квартири не видане (а.с.9, 16).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 лютого 2019 року, 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 01 лютого 2019 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Уколовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-137 (а.с.6).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що нею понесені витрати на сплату комунальних послуг за утримання спадкового майна квартири за адресою АДРЕСА_1 , а саме: AT «ДТЕК Дніпровські електромережі» - 1 742,5 грн., ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» - 594,09 грн., КП «Кривбасводоканал» - 3 742,97 грн., AT «Криворізька теплоцентраль» - 6 195,63 грн., ТзОВ «Житлосервіс-КР» - 2 396,97 грн., ТОВ «Екоспецтранс» - 338,7 грн., половину яких відповідач повинна компенсувати позивачу. Крім того посилалась на те, що відповідач має компенсувати позивачу заборгованість по аліментам померлого ОСОБА_4 у розмірі 48 767 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 01 лютого 2019 року за № 1-137, спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є малолітній син ОСОБА_2 , спадщина якого складається з 1/2 частки двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку квартири не видавалось.

При цьому позивачем по справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позові обставин, зокрема не надано доказів наявності будь-яких родинних відносин померлого ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3 , доказів прийняття відповідачем спадщини після смерті ОСОБА_4 та доказів понесених витрат на сплату комунальних платежів за утримання квартири та витрат на поховання.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог позивача.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції передчасно ухвалив рішення по праві, оскільки в судове засідання необхідно було викликати відповідача і допитати її по суті заявлених позовних вимог, з`ясувати чи підтверджує, чи спростовує вона факт родинних відносин з ОСОБА_4 , оскільки як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції сприяв у реалізації позивачем її права на ефективний судовий захист, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, проте позивачем докази до суду надані не були, клопотань про їх витребування не заявлено.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на тек, що відповідач не зверталась до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, отже є такою особою що прийняла спадщину, однак свідоцтво про на спадщину не отримала колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку за відсутності доказів наявності будь-яких родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 , відсутні підстав вважати, що відповідач по справі є спадкоємцем ОСОБА_4 будь-якої черги.

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: