Справа № 703/983/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №703/983/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 з підстав відмови батька від добровільного утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що наразі дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні.

В свою чергу, ОСОБА_2 від утримання сина ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просила стягувати з нього аліменти на його утримання у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судове засідання сторони не з`явились.

У поданій до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі.

Надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково та згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісяця. Вказав, що на даний час у нього на утриманні знаходиться дружина, малолітня дитина, а також племінник, якому він є опікуном. Крім того, він є приватним підприємцем і виконує роботу по найму за потреб людей. На даний час, у зв`язку з воєнним станом, він не має постійного стабільного доходу, однак має сплачувати податки та єдиний соціальний внесок до податкової не залежно від отриманого доходу. Вказав також, що його теперішня дружина, після перенесеного хірургічного втручання, потребує догляду та реабілітації. В управлінні Смілянського соціального захисту населення на обліку він не перебуває та будь-яку іншу допомогу не отримує. Відтак, при винесенні рішення просив врахувати зазначені у відзиві обставини.

На підтвердження вказаних у відзиві обставин відповідач надав суду свідоцтво про шлюб із ОСОБА_5 , свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 , розпорядження про встановлення опіки над ОСОБА_6 в якому зазначено про призначення ОСОБА_2 опікуном над ним, довідку про склад сім`ї, довідку з АТ КБ «Приватбанк» про заборгованість, відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 11 липня 2022 року та виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 .

У наданій суду відповіді на відзив позивач зазначила, що викладені відповідачем підстави неможливості сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі є необґрунтованими. Вказала, що вона є інвалідом ІІ групи, пенсіонерка, на даний час хвора на рак у зв`язку з чим потребує тривалого реабілітаційного періоду та значних фінансових витрат. Просила заявлені нею вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підтвердження викладеного надала суду довідку до акту огляду МСЕК, консультативний висновок спеціаліста, виписки із хвороби.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо обов`язків подружжя по утриманню дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно з довідкою Пастирського старостинського округу Тернівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №334 від 20 жовтня 2021 року ОСОБА_4 , 2007 року народження, проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі і суд не вправі визначити цей розмір у вигляді 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає до стягнення, суд перш за все виходить із інтересів дитини та можливостей платника аліментів.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку та не має проблем із здоров`ям такого ступеню, що впливають на його здатність працювати.

Щодо посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває дружина, яка на даний час хворіє, та дитина, суд зазначає наступне.

Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 03 грудня 2021 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підтвердження факту проходження ОСОБА_5 лікування, відповідач надав виписку із медичної карти амбулаторного хворого.

Суд зазначає, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 494/1682/15-ц.

Доказів на підтвердження факту не отримання ОСОБА_5 жодних доходів, які не забезпечують її прожиткового мінімуму, відповідач суду не надав.

Крім того, наявність у відповідача на утриманні дочки та племінника, над яким встановлено опіку, не позбавляє ОСОБА_2 обов`язку по утриманню сина від попереднього шлюбу.

Також суд не враховує посилання відповідача, як на підставу неможливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, наявність у відповідача кредитної заборгованості, оскільки наявність такої не є підставою для несплати аліментів на утримання сина.

Суд зауважує, що наявність боргових зобов`язань не може впливати на обов`язок батьків по утриманню дитини.

Таким чином, зважаючи на те, що син сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є його батьком і на нього покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. І відповідач, з огляду на відсутність добровільної згоди між сторонами щодо порядку реалізації ним обов`язку утримання сина, зобов`язаний утримувати його у спосіб, визначений позивачкою шляхом сплати аліментів.

Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у частці від доходу її батька суд надає оцінку обґрунтованості визначеної позивачкою суми в межах заявлених нею вимог.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину та беручи до уваги приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що на утримання та виховання сина, створення для нього такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку необхідно стягнути з батька дитини аліменти у тому розмірі, що просить позивач. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб дитини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України, керуючись ст. 81, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 .

Суддя І.Я. Биченко