Справа № 204/778/22
Провадження № 2/204/1133/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
08 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мащук В.Ю.,
при секретарі Єрмак Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, що заподіяна залиттям квартири,
У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:
- стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду заподіяну залиттям квартири в сумі 30 000 гривень;
- стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати у сумі 4751,31 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. 14.07.2018 року, реєстровий № 1108 та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 270409900. Відповідач, ОСОБА_2 мешкає та є власницею квартири поверхом вище від квартири позивача, а саме квартири АДРЕСА_4 . Починаючи з 25.04.2021 року квартиру позивача кожного дня затоплювало. Згідно з актом комісії товариства з обмеженою відповідальністю «ВНУТРІШНЬОБУДИНКОВІ СИСТЕМИ-3» від 17.11.2021 року, причиною залиття кв. АДРЕСА_3 , стало порив розтрубу каналізаційної труби в квартирі АДРЕСА_4 . Регулярне залиття квартири позивача відбувається в результаті пориву розтрубу каналізаційної труби в квартирі АДРЕСА_4 . Згідно з Актом комісії позивачу завдано таку майнову шкоду: вбиральня: стеля (побілка) видні розводи від води; стіни (верхня половина стін побілка, нижня половина кахель): тильна стіна, стіна праворуч та стіна ліворуч видні масові розводи від води, часткове відшарування побілки. Кахель не пошкоджено. Загальна площа пошкодження у вбиральні 2.94 м.
В наслідок залиття, квартира позивача потребує термінового ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, крім того вигляд квартири став вкрай жалюгідним та нежитловим.
З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся з листом до відповідача, в якому запропонував вирішити спір у позасудовому порядку, але ніякої відповіді від відповідача не отримав, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.
В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності суду, не надала.
Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. 14.07.2018 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 (арк.с.9,10).
Відповідно до Акту про залиття від 17.11.2021 року, складеного у складі комісії директора ТОВ «ВДС 3» Каталунова С.А., юриста ТОВ «ВДС 3» Коваленко В.І., майстра ТОВ «ЕАС ОДИС» ОСОБА_3 , слюсаря ТОВ «ЕАС ОДИС» ОСОБА_4 , у присутності мешканця квартири АДРЕСА_3 , розташованої на 3 поверсі 5 поверхового будинку, в результаті прориву рас трубу каналізаційної труби в квартирі АДРЕСА_6 . Каналізаційні труби в квартирі АДРЕСА_6 в аварійному стані, тому залиття квартири АДРЕСА_7 відбувається постійно.
Постраждало: туалетна кімната: стеля (побілка) спостерігаються розводи від води; стіни (верхня половина стіни побілка, нижня половина кахель) тильна стіна, стіна з права та стіна зліва спостерігаються масові розводи від води внаслідок часткового відшарування побілки. Кахель не пошкоджено. Загальна площа пошкоджень в туалетній кімнаті 2,94 м2.
Регулярне залиття квартири АДРЕСА_8 відбувається в результаті пориву раструбу каналізаційної труби в квартирі АДРЕСА_6 , розташованої на 4 поверсі 5 поверхового будинку (арк.с.11).
Відповідно до наряду виконаних робіт від 25.04.2021 року, в графі проведені роботи зазначено, що необхідний доступ до квартир АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 (арк.с.12).
Відповідно до наряду виконаних робіт від 23.10.2021 року, в графі виконані роботи зазначено: внутрішня розводка кухні. Лежак десь лопнув, відсутній доступ до квартири АДРЕСА_6 (арк.с.13).
Відповідно до Акту б/н від 20.01.2022 року про наслідки затоплення квартири за адресою: АДРЕСА_5 , складеного комісією ПП «НОВА» - головним інженером Рогозінським М.Л., інженером кошторисником ОСОБА_5 , виконробом ОСОБА_6 , проведено оцінку збитків квартири АДРЕСА_8 . Після обстеження квартири виявлено пошкодження туалетної кімнати в наслідок затоплення. Опис об`єму заподіяної шкоди: туалетна кімната площею 1,2 кв.м. Вартість проведення робіт: видалення старої кахлі, демонтаж унітазу, дезінфекція стін, отвори під труби, затирання швів, встановлення унітазу, укладання кахлю, фарбування стелі, ґрунтовка стелі 6560 грн.; вартість витратних матеріалів: куточок під кахель, затирка, клей, фарба для стелі, ґрунтовка стелі, кахель 8299 грн. (арк.с.20).
ОСОБА_1 14.12.2021 року направлено на адресу ОСОБА_2 лист претензію про відшкодування матеріально та моральної шкоди (арк.с.14,15,16).
За проведення оцінки збитку майна ОСОБА_1 сплачено 1500 грн., що підтверджується квитанцією № 220614-001 від 16.06.2022 року (арк.с.53).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Згідно з п. 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 1992 року № 572 (зі змінами від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.ст.1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні ст. 1193 ЦК України.
При цьому, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.
Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування.
Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.
Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.
Судом встановлено, що саме з квартири відповідача відбулося залиття квартири позивача, , яке є предметом спору, при чому в судове засідання, відповідач доказів на спростування факту залиття квартири позивача, не надала.
Акт про залиття є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані, а отже у сукупності зі звітом про оцінку завданих збитків є належним доказом факту завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири.
Наданий позивачами АКТ (арк.с.11) за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі.
Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами вину відповідача у залитті квартири.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.
Системний аналіз зазначених положень законодавства у взаємозв`язку зі ст. 1166 ЦК України дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Розглядаючи, вимогу позивача про стягнення на його користь моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із подальшими змінами), згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Враховуючи те, що квартира, власником якої є позивач ОСОБА_1 , була ушкоджена внаслідок залиття та те, що внаслідок ушкодження належного майна, позивач зазнав душевних страждань, викликаних дискомфортом у вигляді неможливості повноцінно використовувати свою власність, витрачанням зусиль на проведення ремонту, витрати часу на відновлення порушеного права, він має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Оплата послуг з незалежної оцінки матеріального збитку підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 16.06.2022 року та складає суму 1500 грн. (арк.с.53).
Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1500 грн. на відшкодування витрат понесених позивачем на проведення незалежної оцінки збитку майна.
Розглядаючи вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу надавав адвокат Прийдак С.М.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до довідки виданої адвокатом Прийдак С.М., 11.01.2022 року адвокатом Прийдак С.М. прийнято від ОСОБА_1 1200 грн. за консультацію та складання позовної заяви (арк.с.21).
Таким чином, суд вважає, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у розмірі 1200 грн., та вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 3473, 40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.11, 15, 22,319, 322, 1166,1192 ЦК України, ст. 151 ЖК Української УРСР, ст.ст.2,4,5,10,11,12,13,76-81,89,133, 141,211,223,247,258,259,263-268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, що заподіяна залиттям квартири - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає та зареєстровани й за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду заподіяну залиттям квартири в сумі 3 000 (три тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати у загальній сумі 6 173 (шість тисяч сто сімдесят три) грн. 40 (сорок) коп. (витрати зі сплати судового збору витрати на правову допомогу, витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.Ю. Мащук