ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6275/21
провадження № 2/753/257/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Курічової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Іващенко Ю.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, здійснення поділу майна та визнання права власності на це майно,

У С Т А Н О В И В:

26.03.2021 ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить:

1) встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки та відповідача з березня 2011 року по квітень 2018 року;

2) здійснити поділ майна, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля Тойота Королла, 2015 року, д.н.з. НОМЕР_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

3) визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частину автомобіля Тойота Королла, 2015 року, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Курічової В.М.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2021 заяву позивачки про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль марки Тойота Королла, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2021 позовну заяву залишено без руху з огляду на невідповідність вимогам п. 3, 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, надано позивачці строк для усунення недоліків.

Позивачка усунула недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просить:

1)установити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки та відповідача, з березня 2011 року по квітень 2018 року;

2) визнати спільною сумісною власністю подружжя придбане у шлюбі майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль Тойота Королла, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ;

3) визнати за нею право власності на 1/2 частину:

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіля Тойота Королла, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позовна заява (з урахуванням уточнень) мотивована тим, що в березні 2011 відповідач переїхав до позивачки з метою ведення спільного господарства та створення сім`ї. У квітні 2012 року сторони фактично як подружжя, внесли спільні сумісні кошти для придбання спільного житла забудовнику в розмірі 52 000,00 доларів США. У травні 2013 року позивачка за власні кошти придбала автомобіль Тойота Королла 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , який оформлений на позивачку. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина - син ОСОБА_3 . У березні 2014 відповідач отримав ордер та ключі від побудованої та оплаченої раніше квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Ремонт у зазначеній квартирі робили сторони за спільні кошти, побутову техніку, меблі також купували разом. В подальшому в 2017 році сторони купили на аукціоні в США автомобіль Тойта Королла, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 16 500,00 доларів США, який оформлений на відповідача. З квітня 2018 року сторони посварились, фактично припинили шлюбні відносини, почали мешкати окремо. Вирішити питання про поділ майна мирним шляхом не можуть.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2021 відкрито провадження у справі за цим позовом, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

20.09.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Свою позицію обґрунтував таким. Сторони ніколи не мали на меті проживати однією сім`єю, вести спільне господарство, а також не мали спільних витрат на придбання майна. Відповідач ніколи не отримував від позивачки грошові кошти та не надавав позивачці грошові кошти з метою придбання спільного майна. Відповідач не отримував від позивачки доручень щодо оформлення будь-яких правовстановлюючих документів. Зауважив, що не володів на праві приватної власності автомобілем Тойта Королла, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні 22.07.2022 задоволено у повному обсязі клопотання позивачки про виклик для допиту як свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Обов`язок щодо забезпечення явки свідків покладено на позивачку.

Позивачка в судове засідання повторно не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки в судове засідання 20.09.2022 суду не повідомила, заяв не подавала, явку заявлених нею для допиту судом свідків не забезпечила.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Спірні правовідносини виникли з приводу встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з березня 2011 року по квітень 2018 року та визначення правового режиму майна, придбаного за цей час.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд.

Згідно із ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц викладено висновок, згідно з яким «вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки».

Отже, застосовуючи положення ст. 74 СК України, суд повинен враховувати, що зазначена норма поширюється на випадки, коли між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, тому суд зобов`язаний встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого придбано спірне майно.

Визнати чоловіка та жінки такими, що проживали у фактичних шлюбних відносинах можливо за певних умов, а саме:

- факту спільного проживання;

- наявності спільного бюджету;

- купівлі майна для спільного користування;

- участі у спільних витратах на утримання житла, проведення поточного ремонту;

- інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 , 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження зазначених в позовній заяві обставин щодо перебування з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, наявності спільного побуту у сторін, позивачка надала копію рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.07.2018 у справі № 752/11104/18, на підставі якого (з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 04.01.2019) з відповідача стягнуто аліменти на утримання спільної малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 2 000,00 грн, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.112020 в рамках виконавчого провадження № 58623285, відкритого на підставі виконавчого листа № 752/11104/18 виданого 21.01.2019, накладено арешт на майно ОСОБА_1 - автомобіль Тойота Королла, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 .

Згідно з цим рішенням суду, з 2011 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився спільний син ОСОБА_8 . Сторони разом не проживають.

Позивачка просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем з березня 2011 року по квітень 2018 року з метою визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_8 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 446.

Відповідач не заперечує те, що у нього з позивачкою дійсно є спільна малолітня дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із тим, у справі у справі № 752/11104/18, предметом розгляду була вимога про стягнення аліментів на утримання спільної малолітньої дитини, і суд не досліджував та не оцінював докази щодо періоду перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, наявності спільного побуту та бюджету.

Тому до зазначених обставин неможливо застосувати положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Судом також встановлено, що за результатами аукціону відповідач придбав у 2017 роціавтомобіль Тойота Королла, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Право власності за відповідачем на цю квартиру зареєстровано 29.05.2014 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно 24207048, виданого 14.07.2014 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві.

Письмові пояснення брата відповідача, ОСОБА_7 , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., зареєстровано в реєстрі 31.07.2018 за № 3443 про те, що він надав брату та його дружині, з якою вони проживали однією сім`єю в борг (який було повернуто) приблизно 6 000,00 доларів США для придбання квартири у АДРЕСА_3 , суд відхиляє як недопустимий доказ, оскільки відповідно до принципу безпосередності дослідження судом доказів, суд допитує особу як свідка в судовому засіданні, перед цим обов`язково попереджає про кримінальну відповідальність за відмову від надання свідчень чи за завідомо неправдиві свідчення, та приводить його до присяги.

Інших доказів придбання сторонами за спільні кошти квартири АДРЕСА_2 позивачка суду не надала.

Інформація ГУ НП у м. Києві про те, що ОСОБА_2 неодноразово зверталась в управління поліції з повідомленнями про протиправні дії ОСОБА_1 , не стосується обставин, які входять до предмета доказування у цій справі, тому суд відхиляє її за критерієм неналежності.

Надані позивачкою докази: відеозаписи, копії фотознімків дитини, позивачки та відповідача, фотознімків дитини з родичами відповідача самі по собі не підтверджують те, що між сторонами мали місце протягом вказаного позивачкою періоду - з березня 2011 року по квітень 2018 року - існували взаємні права та обов`язки, склалися усталені відносини, притаманні подружжю, а доводять інший факт - те, що відповідач брав участь у вихованні спільної дитини сторін, що він і не заперечує.

Однак наявність спільної дитини та участь батька у її вихованні не є достатньою підставою для задоволення судом вимоги про встановлення факту проживання чоловіка і жінки у фактичних шлюбних відносинах. А докази, надані позивачкою (відеозаписи, копії фотознімків) не є достатніми у своїй сукупності (за відсутності інших доказів) для підтвердження факту, установити який просить позивачка.

Позивачка на обґрунтування позовних вимог також зазначала, що відповідач в 2011 році переїхав до неї, згодом вони придбали квартиру, автомобіль, робили у квартирі ремонт.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що вони з позивачкою познайомилися у 2009 році. Вони зустрічалися, але спільного побуту і спільного бюджету не мали. У 2014 році від їх стосунків народився син. В 2016 році перед новим 2017 роком він запропонував позивачці тимчасово пожити у нього, і по квітень 2018 року вони проживали разом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Він запропонував їй переїхати до нього, поки у квартирі, де жила позивачка з дитиною, був ремонт, щоб було зручно доглядати за дитиною. У березні чи квітні 2018 вони роз`їхалися.

На підтвердження доводів позову стосовно придбання за спільні з відповідачем кошти квартири, автомобіля та проведення спільним коштом ремонтних робіт в придбаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 позивачка не надала жодних належних та допустимих доказів щодо наявності спільного бюджету з відповідачем у період з березня 2011 року по квітень 2018 року, та витрачання цих коштів на придбання зазначеного майна та проведення робіт, як, наприклад, договори купівлі - продажу, фіскальні чеки, договір підряду.

Отже, позивачка не довела факт спільного проживання, існування взаємних прав та обов`язків, наявності спільного побуту та спільного бюджету з відповідачем за період з березня 2011 року по квітень 2018 року, тому вимога про установлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не підлягає задоволенню.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання майна (спірної квартири та автомобіля) таким, що є спільною сумісною власністю подружжя, та про його поділ.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові відмовлено, розподіл судових витрат суд не здійснює.

Керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 141, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, здійснення поділу майна та визнання права власності на це майновідмовити.

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 16.11.2022.

Суддя В.М. Курічова