ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/530/22
провадження № 2/691/299/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 серпня 2022 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноліття, у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожитвових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви.

Ухвалою судді від 04.07.2022 року, що отримана позивачем 12.07.2022 згідно наявної в матеріалах справи розписки, даний позов залишено без руху, у зв`язку із невідповідністю вимогам статті 175, 177 ЦПК України, надано час на усунення недоліків, в тому числі, уточнення позовних вимог, надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Роз`яснено, що стягнення аліментів та зміна способу стягнення аліментів є різними категоріями аліментів та відповідно стягуються на різних правових підставах.

19.07.2022 на адресу суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви від 27 червня 2022 року, позивач ОСОБА_1 подала позовну заяву в новій редакції з додатками, в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за судовим наказом від 22 листопада 2010 року, про стягнення із батька дитини ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, в особі матері ОСОБА_4 , із вказаного розміру, на розмір однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожитвових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви, посилаючись на норми Закону щодо рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, та те, що збільшився розміру витрат на дитину - підлітка, батько дитини має нестабільний дохід - час від часу взагалі непрацевлаштований. Справу просила розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Перевіривши позовну заяву в новій редакції та додані до неї копії документів, які були надані позивачем в ході виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, встановлено, що недоліки, які були підставою для залишення позову без руху, не усунуто повністю.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, та зміна способу стягнення аліментів можлива з стягнення у частках від доходу на стягнення у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Так, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів, в сторону збільшення, позивачу належить доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України.

При вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Із змісту позовних вимог вбачається, що предметом розгляду даної справи є зміна способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру, фактично у зв`язку з прийняттям змін в законодавсті щодо розміру аліментних зобов`язань. Позовна зава містить посилання на норми які регулюють аліменті зобов`язання при виїзді одного із батьків за кордон, які регулюють призначення та виплату тимчасової державної допомоги, тобто норми Закону, якими регулюються інші правовідносини. У зв`язку з цим, в позові неоднозначно обґрунтувана юридична позиція, та зазначений позивачем предмет позову не відповідає заявленим вимогам.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення їх розміру, позивач не надала суду будь-яких доказів того, що зверталася, у зв`язку зі змінами в законодавстві, до державного виконавця за місцем відкриття виконавчого провадження № 23646964 про здійснення перехунку аліментів та прийняте ним рішення, на покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком при зверненні до суду з позовними вимогами.

Отже, позивач не усунула недоліки позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (частина 6 статті 185 ЦПК України).

За таких обставин, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно частини 7 статті 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду із вказаною заявою, позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів слід вважати неподаною та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. П. Синиця