Справа№ 508/142/22
Провадження№2-о/508/6/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.22 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді: Банташ Д.С.,

при секретарі: Мазарак Н.А.,

за участю заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, вказавши батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 1997 року по 2021 рік вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . Від спільного життя в них, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_1 . Актовий запис про народження дитини, з її слів, був вчинений у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер.

Факт батьківства потрібно встановити для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини справи викладені в заяві та провила задовільнити вимоги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, хочапро день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Від начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Людмили Макрій, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи буз участі представника заінтересованої особи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала показання про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали разом з їх спільним сином ОСОБА_1 . ОСОБА_2 визнавав себе батьком ОСОБА_5 , виховував та піклувався про нього.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1997 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від сумісного проживання у них народився син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане Антонюківською сільською радою Миколаївського району Одеської області. Батьками значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст.135 СК України. (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.5).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.128, ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частиною 1 ст. 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, ОСОБА_1 в період з 1997 року по день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_1 . ОСОБА_2 за життя визнавав дитину своїм сином, піклувався про нього, брав участь у його вихованні. Враховуючи викладене, а також те, що запис про батька щодо ОСОБА_1 вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, те, що встановлення факту батьківства породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, надає ОСОБА_1 можливість отримати спадщину, яка залишилася після смерті батька, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Згідно з положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни до актового запису про народження № 3 від 14 лютого 2007 року складеного виконавчим комітетом Антонюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначивши: в графі «Батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, все інше залишити без змін. ОСОБА_1 прізвище та по батькові не змінювати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 27.07.2022 року.

Суддя: Дмитро БАНТАШ