Справа № 674/854/22
Провадження № 2-з/674/20/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

22 липня 2022 року м. Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на Ѕ частину майна, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, зміну черговості одержання права на спадкування, поділ спадкового майна, відшкодування витрат на поховання та лікування спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2022 року позивачка звернулась до суду з ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину майна, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, зміну черговості одержання права на спадкування, поділ спадкового майна, відшкодування витрат на поховання та лікування спадкодавця.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивачка просить суд заборонити приватному нотаріусу Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А видати свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 до набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування вказаної заяви позивачка зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_3 відповідачці унеможливить виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 ..

Згідно положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 924/150/17.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що позивачкою в достатній мірі обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом заборонити приватному нотаріусу Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А видати свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 до набрання рішенням суду законної сили, враховуючи, що спір виник з приводу спадкування майна після смерті ОСОБА_3 , питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину вирішується нотаріусом на підставі закону, проте черговість отримання права на спадкування наразі є предметом позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а отже підстава видачі такого свідоцтва є спірною, крім того, за умовами видачі свідоцтв про право на спадщину, спадкове майно може бути відчужене в подальшому, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладане, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивачка є співмірним та не виходить за межі позовних вимог позивачки, невжиття такого заходу може ускладнити ефективний захист позивачкою своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статями 149, 150, 153,260-261, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача - задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А видати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (спадкова справа №260/2022) до набрання рішенням суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на Ѕ частину майна, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, зміну черговості одержання права на спадкування, поділ спадкового майна, відшкодування витрат на поховання та лікування спадкодавця законної сили.

Копію цієї ухвали направити приватному нотаріусу Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А для виконання, іншим учасникам справи для відома.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Ю.Е. Шафікова