Справа № 946/1633/22
Провадження № 2/946/2296/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 липня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Сивакова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що 12.11.2001 року між ОСОБА_2 , яка діяла від себе та від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ним був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі, про що був зроблений запис в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №6729. Всі умови угоди до її реєстрації на біржі виконані, позивачем проведений повний розрахунок, а продавцями в свою чергу передано необхідну документацію на зазначену частину квартири, отже, претензій відносно виконання умов договору немає. З моменту укладення договору він відкрито володіє та користується квартирою. Про те, що укладений договір потребував нотаріального посвідчення позивачу стало відомо лише тепер. Оскільки договір, на підставі якого він придбав квартиру, нотаріально не посвідчений, він позбавлений можливості розпоряджатися нею.

24.02.2022 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.11).

05.04.2022 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області витребувано докази з КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.28).

Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.

У відповідності до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі.

У судовому засіданні встановлено, що 12.11.2001 року між ОСОБА_2 , яка діяла від себе та від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі, про що був зроблений запис в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №6729 (а.с.5-6).

17.12.2001 року ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності на придбану частину квартири в КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за №60к-71 (а.с.32).

Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання: до підписання договору купівлі-продажу відповідачі одержали від позивача грошові кошти в сумі 4 599 гривень, а останній вселився у придбану частину квартири і відкрито користується нею по даний час.

На час розгляду справи зазначений договір не оскаржений і не скасований.

Згідно довідки КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №201 від 28.04.2022 року власником квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №6729 від 12.11.2001 року, посвідченого Одеською товарною біржею (а.с.32).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, суд при розгляді справи керується положеннями ЦК УРСР 1963 року.

Так, нормами ст.47 ЦК УРСР, діючими на момент укладення договору купівлі - продажу, встановлювалося, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, передбачених законом та недотримання в цих випадках нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність, але якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року за №1956-ХІІ угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зі змісту ч.2 ст.11 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року за №697-ХІІ, який діяв на час укладення угоди, слідує, що громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом.

На час укладення угоди діючим законодавством не була встановлена заборона укладати договори купівлі-продажу квартир на біржі.

Це також підтверджується положеннями Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року за №121, де в переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, зазначені договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею.

Відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами (06.08.2003 року), договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується.

Приймаючи до уваги, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу квартири, зареєстрували його на товарній біржі і відразу ж в КП «Ізмаїльське МБТІ», що не суперечило ч.3 ст.9 ЖК УРСР, суд доходить висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним відповідно до ст.47 ЦК УРСР і визнання за позивачем права власності на придбаний об`єкт нерухомості.

Керуючись ст.47 ЦК УРСР, ст.ст.11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_5 ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 12.11.2001 року між ОСОБА_2 , яка діяла від себе та від імені та в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з №6729 від 12.1.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Копію рішення надіслати для відома сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 26.07.2022 року.

Суддя: О.І.Бальжик