УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження № 59508267 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості на загальну суму 1305434 гривні 38 копійок, у тому числі виконавче провадження № 58120689 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/760/250/15, виданого 14 серпня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 88414 гривень 38 копійок.

18 січня 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 58120689 та направлено постанову боржнику.

У рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем направлялись запити до відповідних органів щодо встановлення майна боржника.

Згідно відповідей на запити державного виконавця інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня, на праві власності транспортні засоби не зареєстровані.

Постановою державного виконавця від 11 березня 2019 року накладено арешт на майно боржника.

Постановою державного виконавця від 11 березня 2019 року накладено арешт на статутний капітал боржника у ТОВ «Алія Реваха».

Виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 встановити майновий стан боржника не виявилось можливим, про що складено відповідний акт від 12 березня 2019 року.

Виходом державного виконавця за адресою реєстрації ТОВ «Алія Реваха»: м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д, оф. 112 юридичну особу не розшукано, про що складено відповідний акт від 12 березня 2019 року.

Відповідно до пошуку Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_1 є засновником ТОВ «Алія Реваха» (розмір внеску до статутного капіталу - 1000000 гривень) та співзасновником ТОВ «Алія Теуца» (розмір статутного капіталу 500 гривень).

Заступником начальника відділу винесено постанову від 07 жовтня 2020 року про арешт статутного капіталу ТОВ «Алія Реваха» та ТОВ «Алія Теуца».

Згідно з відповіддю на запит від Державної міграційної служби України ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, виданий 26 жовтня 2017 року.

13 листопада 2020 року скеровано повідомлення до Дніпровського ГУ НП в м. Києві щодо притягнення боржника ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності в порядку ст. 382 КК України. По факту невиконання рішення суду слідчим внесені відомості до ЄРДР за № 0000453.

Постановою державного виконавця від 07 травня 2021 року накладено арешт на кошти боржника.

Згідно електронної відповіді від 07 травня 2021 року АТ «ПриватБанк» арешт на кошти боржника накладено, проте банком не надано рахунки останнього.

Відповідно до довідки від 17 травня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_2 .

Виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 встановити зазначений об`єкт не виявилось можливим, оскільки за цією адресою знаходиться приміщення з різними офісними установами.

Боржнику за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 направлялись вимоги з`явитись на прийом до державного виконавця, проте зазначені вимоги боржником не були виконані.

Боржник ухиляється від добровільного виконання своїх зобов`язань за рішенням суду.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом № 1-кп/760/250/15, виданим 14 серпня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження № 59508267 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості на загальну суму 1305434 гривні 38 копійок, у тому числі виконавче провадження № 58120689 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/760/250/15, виданого 14 серпня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 88414 гривень 38 копійок.

18 січня 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 58120689 та направлено постанову боржнику.

У рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем направлялись запити до відповідних органів щодо встановлення майна боржника.

Згідно відповідей на запити державного виконавця інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня, на праві власності транспортні засоби не зареєстровані.

Постановою державного виконавця від 11 березня 2019 року накладено арешт на майно боржника.

Постановою державного виконавця від 11 березня 2019 року накладено арешт на статутний капітал боржника у ТОВ «Алія Реваха».

Виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 встановити майновий стан боржника не виявилось можливим, про що складено відповідний акт від 12 березня 2019 року.

Виходом державного виконавця за адресою реєстрації ТОВ «Алія Реваха»: м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д, оф. 112 юридичну особу не розшукано, про що складено відповідний акт від 12 березня 2019 року.

Відповідно до пошуку Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_1 є засновником ТОВ «Алія Реваха» (розмір внеску до статутного капіталу - 1000000 гривень) та співзасновником ТОВ «Алія Теуца» (розмір статутного капіталу 500 гривень).

Заступником начальника відділу винесено постанову від 07 жовтня 2020 року про арешт статутного капіталу ТОВ «Алія Реваха» та ТОВ «Алія Теуца».

Згідно з відповіддю на запит від Державної міграційної служби України ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, виданий 26 жовтня 2017 року.

13 листопада 2020 року скеровано повідомлення до Дніпровського ГУ НП в м. Києві щодо притягнення боржника ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності в порядку ст. 382 КК України. По факту невиконання рішення суду слідчим внесені відомості до ЄРДР за № 0000453.

Постановою державного виконавця від 07 травня 2021 року накладено арешт на кошти боржника.

Згідно електронної відповіді від 07 травня 2021 року АТ «ПриватБанк» арешт на кошти боржника накладено, проте банком не надано рахунки останнього.

Відповідно до довідки від 17 травня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_2 .

Виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 встановити зазначений об`єкт не виявилось можливим, оскільки за цією адресою знаходиться приміщення з різними офісними установами.

Боржнику за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 направлялись вимоги з`явитись на прийом до державного виконавця, проте зазначені вимоги боржником не були виконані.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

-діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

-він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» викладено правову позицію стосовно того, що на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а поняття «ухилення від виконання зобов`язань», варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

У зв`язку із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема щодо утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

З подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що рішення суду боржником не виконане.

Заступником начальника відділу додані до подання копії постанов та вимог державного виконавця до боржника про необхідність з`явитись до державного виконавця та оплату боргу у добровільному порядку.

Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримував зазначені документи.

Надані копії конвертів, адресованих ОСОБА_1 та повернутих до відділу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не підтверджує свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду.

З подання вбачається, що виходом державного виконавця 12 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 встановити майновий стан боржника не виявилось можливим, про що складено відповідний акт від 12 березня 2019 року. Крім того, виходом державного виконавця за адресою реєстрації ТОВ «Алія Реваха»: м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д, оф. 112 юридичну особу не розшукано, про що складено відповідний акт від 12 березня 2019 року. А також, виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 встановити зазначений об`єкт не виявилось можливим, оскільки за цією адресою знаходиться приміщення з різними офісними установами.

Разом з тим, сам факт таких виходів державного виконавця за весь період здійснення виконавчих дій, не свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Таким чином, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду, та що боржник ухиляється від виконання рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання заступника начальника відділу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання нею зобов`язань не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 33 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 08 серпня 2022 року.

Суддя: