Справа № 640/6781/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Мордухович К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , зацікавлені особи: головний державний виконавець Київського відділу ДВС м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків), Київського відділу ДВС м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкіові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Г.Є. про відкриття виконавчого провадження №64676626 від 03.03.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 5097,86 грн, а також стягнення судового збору у сумі 121,80 грн., стягнути з Київського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків).

В обґрунтування доводів скарги на дії державного виконавця заявник зазначає, що постановою про відкриття виконавчого провадження №64676626 від 03.03.2021 головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Г.Є. було відкрито провадження у справі щодо виконання судового наказу Київського районного судуу м.Харкова по справі №640/6781/15-ц від 24.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 5097,86 грн, а також стягнення судового збору у сумі 121,80 грн. Даний наказ було пред`явлено до виконання та 14.02.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» було закінчено виконавче провадження у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна б було звернути стягнення. Враховуючи трирічний строк, передбачений ст..12 ЗУ «Про виконавче провадження», повторне звернення до примусового виконання судового наказу повинно було б відбутися до 14.02.2021, проте фактично тільки 03.03.2021 постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Г.Є. було відкрито виконавче провадження №64676626 з приводу виконання даного наказу, таким чином заявник вважає, що дана постанова винесена з порушенням строку.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, її представник адвокат Іванчено А.В. направила од суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.

Державний виконавець Київського відділу ДВС м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав письмові заперечення з приводу даної скарги, за таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Стягувач в судове засідання не прибув повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Вимогами ст. 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що Київським районним судом м.Харкова по справі №640/6781/15-ц 24.04.2015 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 5097,86 грн., а також стягнення судового збору у сумі 121,80 грн.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м.Харкова по справі 640/6781/15-ц від 15.11.2021 вказаний судовий наказ скасовано.

Згідно результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП вказане провадження відкрито 03.03.2021 та станом на теперішній час завершено, інших відомостей до суду не надано.

Підставою скарги ОСОБА_1 є відкриття виконавчого провадження 03.03.2018, з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Належних доказів, на підтвердження відомостей про те, коли дане виконавче провадження було в перший раз відкрито, закінчено, як посилається скаржник 14.02.2018, тобто постанови державного виконавця, або витягу з реєстру виконавчих проваджень до суду не надано.

Відомостей, щодо дати повторного звернення стягувача із заявами про виконання судового наказу, виданого Київським районним судом м.Харкова по справі №640/6781/15-ц 24.04.2015 до суду не представлено. Заяви, на підставі якої було повторно відкрито виконавче провадження 03.03.2021, для перевірки строку, протягом якого судове рішення звернено до виконання до суду протягом розгляду справи сторонами не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 5 цього ж Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до представлених суду матеріалів неможливо встановити кількість разів звернення стягувача до державного виконавця протягом строку з дати набрання чинності даного наказу 19.05.2015 до моменту повторного відкриття виконавчого провадження після повернення 14.02.2018 року цього виконавчого документа до 03.03.2021, для вирішення питання щодо переривання процесуальних строків на пред`явлення документа або пропуску строку звернення його до виконання.

Перевіряючи доводи скарги боржника ОСОБА_1 , під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що державними виконавцем Київського ДВС м. Харкова СМУЮ дотримано вимог ЗУ «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження.

Заявником до суду не надано доказів на підтвердження неправомірності винесення 03.03.2021 постанови державного виконавця про відкриття ВП№64676626, тому дана скарга задоволенню не підлягає за недоведеністю. Те, що в подальшому вказаний судовий наказ було скасовано ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.11.2021 не спростовує думки суду з цього приводу.

Відповідно до ч. 3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з досліджених документів, в рамках розгляду вимог скарги, порушень, які б могли слугувати підставою для задоволення вимог заявника судом під час розгляду скарги не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що доводи скарги боржника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Керуючись ст. 13, 260, 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , зацікавлені особи: головний державний виконавець Київського відділу ДВС м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків), Київського відділу ДВС м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) на дії державного виконавця у ВП№64676626 - відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в цей же строк з дня вручення йому копії рішення (ухвали).

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :