Справа № 345/2018/22
Провадження № 2/345/751/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28.07.2022 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Якимів Р.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування з чужого незаконного володіння медалей, орденів та посвідчень до них, одягу, документів на його ім`я: посвідчення водія, посвідчення ветерана праці, медичні документи. В мотивувальній частині позовної заяви зазначає, що вартість одягу він оцінює в 50 000 грн..

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити серед іншого зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставин, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, п.п. 1.1, п.1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 ч.1ст.176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.12 «а» Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності-за дійсною вартістю майна на час розгляду спору; під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №358 від 21 серпня 2014 року «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

ОСОБА_1 при зверненні до суду визначено ціну позову у розмірі 5000,00 грн., та сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.. Разом з тим до позовної заяви не долучено доказів що підтверджують вартість вказаного майна та не наведено обґрунтування визначення ціни позову.

Таким чином, суд позбавлений можливості з`ясувати дійсну вартість спірного майна визначити чи відповідає вона зазначеній ціні позову та перевірити правильність сплати позивачем судового збору за заявленими вимогами, які відносяться до майнових. Відтак, позивачу слід подати відповідні докази щодо дійсної вартості спірного майна на момент звернення до суду.

Окрім цього, позивачем не конкретизовано позовні вимоги в частині індивідуального визначення кожної речі, яку він просить витребувати з чужого незаконного володіння, а також всупереч вимогам закону до позовної заяви не долучено доказів, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги-документ, що підтверджує право власності позивача на майно, що знаходиться у володінні відповідачки.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.175,177,185 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без руху і надати позивачу термін до 11.08.2022 року для усунення вказаних в ухвалі недоліків, але не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

Повідомити позивача, про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі невиправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: