Справа № 697/1229/22
Провадження № 2/697/393/2022
25 жовтня 2022 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Євтушенко Б.В.,
за участі секретаря судового засідання Дашковської Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . З 1999 року у даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Відповідача не є членом сім`ї позивача і не проживає в житловому приміщенні з 2008 року, тобто 14 років. Факт реєстрації відповідача в будинку порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , та встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради для зняття з реєстрації ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.11.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3682, Витягом від 16.11.2011 про реєстрацію в
Спадковому реєстрі свідоцтва про спадщину та Витягом про державну реєстрацію прав від 28.12.2011 №32720854 (а.с. 8, 9, 10).
До перейменування вулиця В`ячеслава Чорновола мала назву вулиця Саммера у м. Канів.
Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 та довідки Управління «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Канівської міської ради № 247 від 12.08.2022 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-16, 31).
З довідки Голови територіального комітету № 11 м. Канів від 31 липня 2022 року № 46 вбачається, що ОСОБА_2 лише зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте з 2008 року за вказаною адресою не проживає (а.с. 25).
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з наведеного, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає по місцю реєстрації в будинку АДРЕСА_1 більше одного року, що підтверджується дослідженими по справі доказами, то є законні підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житлом.
Слід зазначити, що відповідачем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заперечень проти позову, а також не доведено, що він має інтерес до даного місця проживання, або є його власником.
Таким чином, судом встановлено, що позивач, як власник житла, не може користуватися своїми правами щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, оскільки відповідач зареєстрований у будинку, але фактично там не проживає, згода позивача на проживання відповідача - відсутня, добровільно відповідач не знявся із реєстрації місця проживання, чим порушує права власника, тому позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обгрунтованим і підлягає задоволенню.
Орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 163 ЖК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Б . В . Євтушенко