У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2022 р. Справа № 596/1881/18

Провадження № 2/596/3/2022

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі

судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Чортківського (колишнього Гусятинського) району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення Копичинецької міської ради №1160 від 27 червня 2018 року «Про розгляд клопотання директора ТОВ «Адоніс» та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 7,1 га, цільове призначення якої - для виробничих потреб (землі промисловості), яка знаходиться на території Копичинецької міської ради в межах населеного пункту, на якій розміщено належний її цілісний майновий комплекс (у складі будівель та споруд), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Чортківського (колишнього Гусятинського) району Тернопільської області в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 7,1 га, цільове призначення якої - для виробничих потреб (землі промисловості), яка знаходиться на території Копичинецької міської ради в межах населеного пункту, на якій розміщено належний її цілісний майновий комплекс (у складі будівель та споруд), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

29 червня 2022 року представник Копичинецької міської ради Чортківського (колишнього Гусятинського) району Тернопільської області подав до суду клопотання про закриття провадження по справі №596/1881/18 за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Чортківського (колишнього Гусятинського) району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання права власності на земельну ділянку, оскільки вважає, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача адвокат Покотило Ю.В. в судове засідання не з`явився, проте, подав до суду клопотання про проведення судового засідання 07.11.2022 року без його участі та участі позивача. Проти задоволення клопотання відповідача про про закриття провадження у справі не заперечують. Одночасно просить, у випадку задоволення судом вказаного клопотання, вирішити питання повернення позивачу сплаченого судового збору.

Представник Копичинецької міської ради Чортківського (колишнього Гусятинського) району в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Клопотання від 29 червня 2022 року про закриття провадження по справі підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-третє, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (в стому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлений інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема у сферах бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, управління комунальною власністю, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо. Реалізуючи зазначені повноваження, органи місцевого самоврядування наділені правом приймати управлінські рішення.

У статті 1 Закону № 280/97-ВР наведено визначення виконавчих органів рад, згідно з яким ці органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР установлено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

У статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, до яких, зокрема, належать: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

Відповідний висновок міститься у Рішенні Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), у якому визначено, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що цей спір не пов`язаний з вирішенням питання приватноправового характеру, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень (органу місцевого самоврядування), який реалізовує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції шляхом розгляду питання щодо передачі земельної ділянки у власність, а отже, цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 30 травня 2018 року у справі № 826/5737/16, від 13 червня 2018 року у справі № 307/2765/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 463/1865/17, від 15 травня 2019 року у справах № 729/608/17 та № 352/1414/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 749/942/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 1409,60 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 24.10.2018 року.

Враховуючи, що позов в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку судом залишено без розгляду за заявою представника позивача, сплачений судовий збір за вказану позову вимогу поверненню не підлягає.

Тому, на підставі ч. 2 ст. 255 ЦПК України та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачений позивачем судовий збір підлягає частковому поверненню платнику, а саме, у розмірі 704 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 255, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження в цивільній справі №596/1881/18 за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Чортківського (колишнього Гусятинського) району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції Тернопільського окружного адміністративного суду Тернопільської області.

Повернути позивачу ОСОБА_1 (жительці АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) частину сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 24 жовтня 2018 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 14 листопада 2022 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна