ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №523/9108/19

Апеляційне провадження №22-ц/813/3261/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гузя Григорія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 09 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Середа І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та відзиву на позов

У червні 2019 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПАТ«СК «АХА Страхування», страхова компанія) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі- ДТП), в порядку суброгації, в розмірі 69 740 грн.

Позов обґрунтовано тим, що в результаті ДТП, яка трапилася 01 квітня 2017 року, були пошкоджені транспортні засоби марки «Toyota Саmrу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та марки «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Транспортний засіб «Toyota Саmrу», який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності був застрахований у ПАТ«СК «АХА Страхування». За страховим випадком позивачем складено страховий акт за договором страхування № АХА2203262 від 21 квітня 2017 року, на підставі рахунку СТО було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 69 740 грн., виплата якої була здійснена 24 квітня 2017 року.

На час звернення до суду в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати страхової компанії розмірі 69 740 грн. в порядку суброгації.

Посилаючись на зазначені обставини, страхова компанія просила задовольнити її вимоги (а.с.2-4).

У відзиві на позов адвокат Гузь Г.В. в інтересах ОСОБА_1 просив відмовити в позові, зокрема, з тих підстав, що:

-при ДТП у автомобіля потерпілого не було таких пошкоджень, ремонт яких був проведений. Від ДТП у автомобіля потерпілого був тільки зміщений бампер. При цьому не було розбито бампер. Інших пошкоджень виявлено не було. Це підтверджено фотографіями, що приєднані до позовної заяви;

-акт огляду транспортного засобу, дату складання, ремонтні відомості неможливо прочитати, тому ОСОБА_1 не розумів, яким чином позивач склав таку ціну позову, яким чином встановив розмір відновлювального ремонту автомобілю від ДТП;

- ОСОБА_1 мав право приймати участь у огляді автомобілю, але при незаконності і необґрунтованості внесених в акт пошкоджень він мав право оскаржити це. Невідомо, на підставі чого зазначені пошкодження включені до відновлювального ремонту автомобіля, коли при ДТП їх не було;

- позивач не надав доказів на підтвердження пошкоджень автомобілю, що зазначені у позові; не надав розрахунків вартості відновлювального ремонту автомобілю; не направив повідомлення відповідачу про дату і місце проведення огляду автомобілю (а.с.56).

Зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 09 лютого 2021 року позов «СК«АХА Страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 69 740 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн.(а.с.104-105).

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги та відзиву на скаргу

В апеляційній скарзі адвокат Гузь Г.В. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові, оскільки суд не розглянув клопотання відповідача, не дослідів його доводи та докази позивача, не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи, що свідчить про необґрунтованість судового рішення та підстави для його скасування.

На обґрунтування скарги, крім доводів, що містилися у відзиві, представник, зокрема, зазначив, що:

-ухвалами суду від 15 жовтня 2019 року та 20 лютого 2020 року суд витребував від ПАТ «СК «АХА Страхування» чіткі та придатні для огляду належної якості копії схеми ДТП, яка була складена до протоколу БР №190846 від 01 квітня 2017 року та акту огляду транспортного засобу від 06 вересня 2017 року, які позивачем не були надані. Тому суд першої інстанції повинен був залишити позов без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України, що підтверджено практикою Верховного Суду. Крім того, ненадання вказаних доказів позбавило можливості заявити клопотання про призначення експертизи;

-визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами);

-акт огляду автомобілю складений 06 вересня 2017 року, а калькуляція вже була проведена в квітні 2017 року, яким чином визначалися пошкодження від ДТП, коли на час огляду автомобілю він вже був відремонтований. Відсутні документи про оплату проведеного ремонту (а.с.110-112).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «СК «АХА Страхування» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення за безпідставністю та необґрунтованістю її доводів (а.с.121-123).

Позивач про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 25 жовтня 2022 року повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавав.

Представник відповідача адвокат Гузь Г.В. прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте з технічних причин не зміг його продовжити, проти продовження розгляду справи за наявних обставин без його участі не заперечував та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Виходячи з правил ст.212, ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право суброгації до винної у ДТП особи.

Вважав, що обставини, викладені позивачем, доведені належними та допустимими доказами і відповідачем не спростовані.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Встановлено, що між ПАТ "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 82590а7оа від 17 березня 2017року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки «Toyota Саmrу», реєстраційний номер, НОМЕР_1 . Страхова сума складає 510 000 грн., строк дії договору до 17 березня 2018 року. Договір укладено за заявою про страхування від 17 березня 2017 року (а.с.5-22).

При цьому невід`ємною частиною заяви про страхування наземного транспорту є акт огляду транспортного засобу від 17 березня 2017 року,де зазначено на схемі транспортного засобу коди пошкодження транспортного засобу (а.с.23).

Власником транспортного засобу «Toyota Саmrу», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 (а.с.26-27).

01 квітня 2017 року сталася ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Саmrу», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , яким керував власник автомобіля ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , про що було повідомлено страхову компанію 01 квітня 2017 року (а.с.24-25).

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 08 травня 2019 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (а.с.28).

Так, вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 ,01 квітня 2017 року о 18:15 год., рухаючись транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant» держномер НОМЕР_3 , в м.Одеси по вул.Семена Палія, 66, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Саmrу», реєстраційний номер, НОМЕР_1 .Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження .

Причиною даної ДТП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало порушення вимог п.п.12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_1 ,за що передбачена відповідальність по ст.124 КУпАП(а.с.28).

Згідно схеми ДТП у переліку видимих пошкоджень транспортного засобу марки «Toyota Саmrу» зазначено: пошкодження заднього бамперу та кришки багажника(а.с.69-71).

06 квітня 2017 року складено акт огляду транспортного засобу за участю ОСОБА_2 (а.с.72-73,134-164).

При більш детальному огляді пошкоджень транспортного засобу «Toyota Саmrу» у ТОВ «ВТП «Інжпроект» були встановлені пошкодження наступних деталей: бампер задній - розриви, пошкодження ЛКП (Лакофарбове покриття), крило заднє ліве - пошкодження ЛКП, крило заднє праве - пошкодження ЛКП, кришка багажника - деформація, пошкодження ЛКП, кронштейн кришки багажника перекіс, панель задня деформація, дно багажника деформація, супорт ліхтаря заднього правого деформація, підсилювач бампера заднього деформація, лонжерон задній правий деформація, кронштейн ліхтаря задній лівий відсутня, кронштейн бампера задній лівий тріщини, кронштейн бампера задній правий тріщини, крюк багажного відсіку тріщини, парктронік 3й зруйнований, окантовка парктроніка - зруйновано 3 шт., відбивач бампера заднього лівого тріщини, відбивач бампера заднього правого тріщини, ущільнювач кришки багажника розрив, накладка панелі задньої деформація (а.с.31-33,127-132).

Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Toyota Саmrу», в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № 10 від 20 квітня 2017 року ТОВ «ВТП «Інжпроект» становить 72 290, 48 грн. (а.с.29,31-33,127-132).

Згідно розрахунку страхового відшкодування безумовна франшиза складає 2 550 грн., отже сума страхового відшкодування становить 69 740 грн.(а.с.37).

За страховим випадком позивачем складено страховий акт по договору страхування № АХА2203262 від 21 квітня 2017 року, на підставі рахунку СТО та було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 69 740 грн.(а.с.34,35).

Оплата рахунку на оплату «ВПТ «Інжпроект»- №10 від 20 квітня 2017 року визначена ОСОБА_2 на суму 72 290 грн. надана до позову та підтверджено платіжним дорученням №327108 від 24 квітня 2017року, оригінал якого надана до апеляційній скарги та надіслана відповідачу (а.с.29,133).

14 серпня 2017 року ПАТ "СК "АХА Страхування" на адресу ОСОБА_1 направило претензію з метою досудового врегулювання спору про виплату в розмірі 69 740 грн. компенсації в порядку регресу, які виплачені страховою компанією (а.с.38-39).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З огляду на це, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказано, що «покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 08 травня 2019 року, томувказана обставина в порядку ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

При цьому як вбачається із матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав.

Позивачем підтверджено розмір заподіяної шкоди та виплати страхового відшкодування долученим до справи розрахунком розміру страхового відшкодування, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкту становить в сумі 69 740 грн.

Встановивши, що позивачем ПАТ "СК "АХА Страхування" доведено належними та допустимими доказами розмір страхового відшкодування, яке було виплачено власнику пошкодженого автомобіля під час ДТП, внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_1 , а також з урахуванням того, що ПАТ "СК "АХА Страхування", у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 виплатило у межах ліміту страхового відшкодування 69 740 грн., суд першої інстанції, зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги, яке страхувальник, має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача, вина якого встановлена судовим рішенням.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів обґрунтованої (реальної) суми прямого збитку, завданого ДТП та відображення в акті огляду транспортного засобу від 06 квітня 2017 року, складеному щодо пошкоджень вказаного автомобіля не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи(а.с.72).

Вказаний перелік пошкоджень автомобіля узгоджується із ремонтною калькуляцією (а.с.31-33,35).

Відповідач зазначений розрахунок не спростував та свого контрозрахунку не надав.

Відповідачем та його представником у відповідності з вимогами ст.81 ЦПК України не надано суду будь-яких належних та переконливих доказів, які б спростовували зазначену в цих документах кількість та вартість запчастин, й обсяг робіт по відновленню автомобіля, або підтверджували інший розмір завданої внаслідок ДТП шкоди, ніж та, що встановлена матеріалами справи.

Тому доводи апеляційної скарги щодо незгоди із розміром виплаченого потерпілому страхового відшкодування, посилання на те, що сума страхового відшкодування є завищеною не підтверджуються будь-якими належними доказами у справі.

Так, у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, судом зазначено, що усунути розбіжності при визначенні матеріального збитку можливо шляхом призначення у справі відповідної експертизи.

Відповідач не був позбавлений права подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення у відповідності до вимог ст.106 ЦПК України.

Реалізуючи своє право, визначене ст.178 ЦПК України, відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, проте разом з поданням відзиву відповідачем не було подано висновку експерта, складеного на його замовлення у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України.

Тобто, відповідач та його представник, керуючись правами, наданими ст.43, ч.ч.1,2, ст.182 ЦПК України, не були позбавлені права звернутись до суду першої інстанції з клопотанням про призначення по даній справі судової автотоварознавчої експертизи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які заяви чи клопотання відповідача про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідач не позбавлений був право заявляти клопотання в суді про проведення експертизи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, також заявлять клопотання про витребування оригіналу страхової справи та обов`язкову участь в судовому засіданні представника страхової компанії.

Доводи представника відповідача про те, що він не був попереджений позивачем про огляд пошкодженого транспортного засобу та з ним не узгоджувався розмір шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували його наміри бути присутнім під час огляду пошкодженого транспортного засобу та визначенні розміру шкоди.

При цьому позивач посилається на те, що відповідач не подавав позивачу письмової заяви, яка містила його волевиявлення бути присутнім на огляді пошкоджень ТЗ, та не звертався за отриманням фото пошкоджень, досудову претензію яка була йому надіслана проігнорував.

Таким чином, відповідач не навів обґрунтованих заперечень щодо невідповідності вартості зазначених у калькуляції ремонтних робіт та існуючим на час проведення калькуляції цінам, що є обов`язком сторін згідно із засадами змагальності цивільного процесу. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Доводи заявника, що акт огляду автомобілю складений 06 вересня 2017 року не відповідає дійсності , оскільки акт огляду транспортного засобу складено 06 квітня 2017 року, що підтверджено матеріалами справи (а.с.72).

Крім того, відповідачем не було витребувано у позивача платіжного доручення №327108 від 24 квітня 2017року на підтвердження чи спростування факту оплати рахунку. Наявність рахунка-фактури та платіжного доручення є достатніми доказом фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гузя Григорія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2022 року.

Головуючий

Судді: