КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/946/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9863/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Скрипченка Євгена Ігоровича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ.ШАГ» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2022 року у складі судді Бабко В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ.ШАГ» про захист прав споживача та стягнення грошової суми,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив розірвати договір № 051019278 укладений між ним та ТОВ «ІТ.ШАГ» з моменту його укладання стягнувши з останнього грошові кошти в розмірі 96 380 грн 88 коп., з яких кошти сплачені за ненадані послуги в розмірі 8000 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 213 грн 04 коп., інфляційні збитки в розмірі 407 грн 84 коп., пеня в розмірі 77 760 грн, моральна шкода в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувано тим, що 29.02.2020 між ТОВ «ІТ.ШАГ» та ОСОБА_1 укладено договір № 051019278, предметом якого є надання за завданням замовника послуг з навчання його малолітнього сина ОСОБА_2 , у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної академії ШАГ». На виконання своїх зобов`язань та у відповідності до п.1.1 Договору, позивач сплатив на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 8000 грн, що підтверджується квитанцією №0001105 від 01.03.2020. Станом на 21.03.2020 послуги з навчання відповідачем так і не надавались.

06.04.2020 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про повернення коштів у зв`язку з тим, що у договорі не передбачено навчання он-лайн, у дитини відсутній комп`ютер та позивач не має змоги придбати його, дитина не володіє навиками навчання он-лайн, тому навчання його сина саме у спеціально обладнаних приміщеннях з забезпеченням комп`ютеризованим робочим місцем, що і передбачено п.2.1.,3.1.1. Договору.

15.04.2020 на електронну пошту позивача надійшло повідомлення від представника відповідача про те, що з 12.03.2020 був введений карантин і навчання проводиться он-лайн, а тому позивач може взяти академічну відпустку.

Позивач зазначає, що оскільки станом на 18.01.2021 відповідач продовжує ігнорувати його вимоги щодо повернення коштів, тому є усі достатні підстави для розірвання договору з відповідачем та стягнення грошових коштів на користь позивача.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано договір № 051019278 від 29.02.2020 укладений між ТОВ «ІТ.ШАГ» та ОСОБА_1 з моменту його укладання. Стягнуто з «ІТ.ШАГ» на користь ОСОБА_1 кошти сплачені за ненадані послуги в розмірі 8000 грн. Стягнуто з ТОВ «ІТ.ШАГ» на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми в розмірі 213 грн 04 коп. та інфляційні збитки в розмірі 407 грн 84 коп. Вирішено питання судових витрат. У позовних вимогах про стягнення з ТОВ «ІТ.ШАГ» на користь ОСОБА_1 пені за прострочення виконання своїх зобов`язань в розмірі 77 760 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на не застосування судом норм закону, які підлягали застосуванню просив рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2022 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ТОВ «ІТ.ШАГ» пені за прострочення виконання своїх зобов`язань в розмірі 77 760 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, задовольнивши вимоги в цій частині. У решті рішення суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі адвокат Скрипченко Є.І. в інтересах ТОВ «ІТ.ШАГ» посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права в частині законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Також представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просив рішення районного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзиву позивача на апеляційну скаргу відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, 29.02.2020 ТОВ "ІТ.ШАГ" та ОСОБА_1 укладено договір № 051019278 (а.с. 6-8).

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з навчання ОСОБА_2 , надалі Слухач, у відповідності до програми та навчального плану "Малої Комп`ютерної Академії ШАГ", надалі Послуги, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Послуги у порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що термін надання Послуг складає 5 (п`ять) років по 36 (тридцять шість) навчальних тижнів у навчальному році. Кожний навчальний рік складається з 2 (двох) семестрів по 18 (вісімнадцять) навчальних тижнів.

Пунктом 2.1. передбачає, що послуги надаються у спеціально обладнаних приміщеннях за місцезнаходженням Виконавця у відповідності до програми та навчального плану "Малої Комп`ютерної Академії ШАГ".

Відповідно до п. 2.2., послуги надаються на умовах передплати, розмір якої зазначено у Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно додатку № 1 до договору 051019278 від 29.02.2020 один рік навчання коштує 19500,00 грн. з другого року по п`ятий рік навчання по 19500 грн за 30 днів до наступного року (за кожен рік навчання) (а.с.9), перший внесок 8000 грн, що підтверджується квитанцією № 0001105 від 01.03.2020 (а.с. 10).

Пункт 3.1.1. договору передбачає, що обов`язки виконавця надати послуги у відповідності до навчального плану та умов Договору.

Згідно пункту 3.1.2. договору визначено, що обов`язки виконавця забезпечити Слухача комп`ютеризованим робочим місцем, якщо цього вимагає специфіка предмету.

21.03.2020 позивач звернувся до ТОВ "ІТ.ШАГ" із заявою про розірвання договору та повернення коштів, оскілки виникли форс-мажорні обставини, а саме корона-вірусна інфекція (COVID-19) (а.с. 11).

06.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "ІТ.ШАГ" із заявою про прискорення повернення коштів (а.с.12).

15.04.2020 ТОВ "ІТ.ШАГ" надало відповідь на заяву позивача відповідно до якої запропонувало отримувати навчання в он-лайн форматі, а також оформити академічну відпустку, тобто заморозити кошти і використати їх тоді, коли буде очне навчання. Однак позивача не влаштовувала пропозиція навчання його сина в он-лайн форматі і не влаштовувала перерва в якості академічної відпустки, про що позивачем було повідомлено відповідача із зазначенням поважних причин.

23.04.2020 представник позивача надала відповідь на лист відповідача відповідно до якої зазначила, що формат навчання он-лайн не підходить сину позивача, оскільки у нього не має комп`ютера, академічна відпустка також не підходить, оскільки батьки хлопчика тимчасово переміщені особи, не мають житла та робити в Києві, планують переїзд в інше місто, а отже просять розірвати договір та повернути кошти.

Задовольняючи позов в частині розірвання договору № 051019278 від 29.02.2020, районний суд виходив з того, що відповідач порушив зобов`язання за договором, не надав послуги в спеціальному обладнаному приміщені сину позивача, що було істотною умовою укладеного договору, чим порушив права споживача.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від № 5 від 12.04.96 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Правова природа укладеного договору № 051019278 від 29.02.2020 - договір про надання послуг з навчання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих і потреб. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем.

Згідно із статті 10 Закону України "Про захист прав споживача", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вищезазначені спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань відповідачем та направлені на захист майнових прав позивача, а саме: стягнення коштів за не надані послуги.

Встановлено, що позивач виконав умови договору, сплатив обумовлену у ньому суму своєчасно і в повному обсязі відповідно до Додатку № 1 до договору № 051019278, а відповідач ТОВ "ІТ.ШАГ" не забезпечивши умови для навчання як передбачено договором чим допустив істотне порушення його умов, передбачених п. 2.1 - послуги надаються у спеціально обладнаних приміщеннях за місцезнаходженням Виконавця у відповідності до програми та навчального плану "Малої Комп`ютерної Академії ШАГ" п. 3.1.1. - забезпечити Слухача комп`ютеризованим робочим місцем, якщо цього вимагає специфіка предмету.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач порушив зобов`язання за договором № 051019278 від 29.02.2020, не надав послуги в спеціальному обладнаному приміщені сину позивача, що було істотною умовою укладеного договору, чим порушив права споживача, а тому наявні підстави для розірвання Договору № 051019278 від 29.02.2020.

Відповідно до справи, батьки ОСОБА_2 є тимчасово переміщеними особами з міста Луганськ, що підтверджується довідками від 14.03.2018 (а.с. 17, 21), орендують житло в м. Києві з 15.02.2018 (а.с.15-16) й згідно їх пояснень, планують переїзд в інше місто.

Таким чином, фактично договірні відносини перестали існувати, а тому є обґрунтованим висновком про стягнення 8 000 грн сплачених позивачем за послуги, які не були надані відповідачем.

Отже, обов`язок повернути отримані кошти витікає з умов укладеного між сторонами договору.

Погоджується колегія суддів й зі стягнутими з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі 213 грн 04 коп., та інфляційними збитками в розмірі 407 грн 84 коп., враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційна скарга відповідача не містить доводів що слугували б підставою для відмови в задоволенні трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат, враховуючи вказані вище обставини.

Отже, в цій частині вирішення позовних вимог рішення суду є правильним, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Перевіряючи законність рішення суду в частині відмови у стягненні заявленої позивачем пені в розмірі 77 760 грн, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

При цьому слід звернути увагу, що стаття 10 вказаного Закону має назву "Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг)".

З урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що районним судом обґрунтовано застосовано до вказаних правовідносин норму статті 906 ЦК України, яка передбачає, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Убачається, що договір було підписано між сторонами 29.02.2020.

17.03.2020 було запроваджено карантин на всій території України в зв`язку поширенням захворювання (епідемії) «COVID-19», у зв`язку з чим навчання проводилося в он-лайн режимі, що є форс-мажорною обставиною, яка не влаштувала позивача.

Таким чином не підлягає задоволенню вимога про стягнення пені на підставі ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Не обґрунтована вимога позивача й про стягнення моральної шкоди, з огляду на не доведеність факту заподіяння такої шкоди, так і відповідно інших складових, які підлягають доведенню у даному спорі.

Позовна заява не містить будь-яких доводів фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діянням відповідача було завдано моральну шкоду та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення до вирішення справи.

Не надав ОСОБА_1 достатніх, достовірних та належних доказів заподіяння йому душевних страждань й під час апеляційного провадження.

Зважаючи на наведене, а саме враховуючи, що позивачем не наведено обставин, що свідчили б про необхідність застосування, зокрема, ст. ст. 23,1167 ЦК України, при вирішенні даного спору про відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги в цій частині слід вважати вцілому жодним чином не доведені та у задоволенні таких судом першої інстанції відмовлено обґрунтовано, а доводи апеляційної скарги висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Не приймаються до уваги й доводи скарги відповідача, що були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначив та надав юридичну оцінку правовідносинам між сторонами.

Доводи апеляційних скарг не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування законного і обґрунтованого та правильного по суті судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність вирішення спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в зв`язку з чим, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційні скарги, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвокатаСкрипченка Євгена Ігоровича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ.ШАГ» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та касаційному оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: