П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Д О Д А Т К О В А)

20 жовтня 2022 року м. Київ

Справа №752/6272/21

Провадження № 22-ц/824/4795/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Карпенка В.Р.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Мороза Віктора Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про визнання формулювання причин звільнення неправильним, визнання протиправним і скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та зобов?язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

03 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПрАТ «Айбокс Банк» про визнання формулювання причин звільнення неправильним, визнання протиправним і скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та зобов?язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 13 квітня 2020 року по 03 лютого 2021 року обіймала посаду начальника Управління комплаєнс та внутрішнього контролю в ПрАТ «Айбок Банк».

03 лютого 2021 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

30 грудня 2020 року позивачкою Раді банку було направлено електронне повідомлення про неприйнятну поведінку та наявність комплаєнс ризику у в.о. Голови правленні С. Є. Голяк; 05 січня 2021 року додаткову інформацію щодо таких фактів було подано у звіті щодо комплаєнс ризику, що відображено у протоколі № 2 засідання Ради банку від 06 січня 2021 року.

Сторона позивача вказувала, що ПрАТ «Айбокс Банк» рішенням Ради банку затверджено Механізм конфіденційного повідомлення про неприйнятну поведінку в банку, у порушення вимог цього Механізму 04 січня 2021 року наказом № 1-К було застосовано дисциплінарне стягнення у формі догани. 05 січня 2021 року повторно наказом № 7-К застосовано дисциплінарне стягнення у формі догани. Наказом № 26-К від 03 лютого 2021 року застосовано дисциплінарне стягнення у формі догани. Наказом № 27-К від 03 лютого 2021 року застосовано дисциплінарне стягнення у формі звільнення.

Накази про застосування дисциплінарних стягнень були оформлені за підписом

в.о. Голови правління банку С.Є.Голяк одноособово без погодження із будь-якими іншими органами правлення ПрАТ «Айюокс Банк».

Позивачка вказувала, що з 11 січня 2021 року до 02 лютого 2021 року перебувала почергово у трьох лікарняних відпустках. 18 січня 2021 року поштовим відправлення на адресу банку було направлено заяву про звільнення в порядку частини першої статті 38 КЗпП України з 02 лютого 2021 року, заява була отримана 19 лютого 2021року.

02 лютого 2021 року ОСОБА_1 із своїм представником (для правової підтримки) з`явилась у приміщення банку для оформлення звільнення, представника не було допущено до приміщення банку.

Позивачка вважала своє звільнення незаконним, оскільки воно відбулось з грубим порушенням норм трудового законодавства.

ОСОБА_1 просила визнати формулювання причин звільнення ОСОБА_1 неправильними, змінити причини звільнення на частину першу статті 38 КЗпП України; зобов'язати ПрАТ «Айбокс Банк» внести запис у трудову книжку про звільнення за частиною першою статті 38 КЗпП України; визнатипротиправнимі скасувати наказ в.о. Голови правління ПрАТ «Айбокс Банк» С. Є. Голяк № 27-К від 03 лютого 2021 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у виді звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України; зобов'язати ПрАТ «Айбокс Банк» здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2021 року до дня набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Айбокс Банк» про визнання формулювання причин звільнення неправильним, визнання протиправним і скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та зобов?язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мороза Віктора Павловича - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про визнання формулювання причин звільнення неправильним, визнання протиправним і скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та зобов?язання вчинити дії - задовольнити частково.

Змінити причини звільнення ОСОБА_1 з п.3 частини 1 статті 40 КЗпП України на частину першу статті 38 КЗпП України - звільнення за власним бажанням.

Зобов'язати приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк» внести запис у трудову книжку про звільнення за частиною першою статті 38 КЗпП України - звільнення за власним бажанням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (Код ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 4540,00 грн. судових витрат, понесених за подання позову та апеляційної скарги.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (Код ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 20000 грн. судових витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі

08 липня 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката

Мороз В.П. до Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення у справі № 752/6272/21 додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з ПрАТ «Айбокс Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з апеляційним розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 8775,00 грн.

Доводи інших учасників справи

Клопотання про зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу до суду апеляційної інстанції не подавалось

Позиція Київського апеляційного суду

За правилами частини третьої статті статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Належним чином повідомленні про дачу, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та її представник адвокат Мороз В.П., ПрАТ «Айбокс Банк», в судове засідання не з?явилися.

Неявка учасників справи, в судове засідання, які належним чином повідомлені про дачу, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз В.П. про ухвалення у справі № 7529/6272/21 додаткового рішення та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз В.П. про ухвалення у справі № 752/6272/21 додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209 ЦПК України).

Таким чином цивільним процесуальним законодавством обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року

№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) та у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі

№ 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи відомо, що 21 січня 2021 року між Адвокатським об?єднанням «Супрема Лекс» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги. На підставі вищезазначеного договору Адвокатським об?єднанням «Супрема Лекс» було надано позивачу професійну правничу допомогу. Згідно платіжних доручень (т. 4, а. с. 9,10) позивачу було надано адвокатських послуг на загальну суму 8775,00 грн. Вказана сума ОСОБА_1 було сплачено Адвокатському об?єднанню «Супрема Лекс», що підтверджується квитанціями (т. 4, а. с. 13, 14).

Частинами п?ятою, шостою статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Мороз В.П. до заяви про ухвалення у справі № 7529/6272/21 додаткового рішення додано докази про те, що заявником було направлено ПрАТ «Айбокс Банк», за адресою: 03150 м.Київ вул. Ділова, 9 А, копію заяви про ухвалення додаткового рішення разом із додатками.

Клопотання про зменшення розміру витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвокатаМороз В.П. до суду апеляційної інстанції не подавалось.

Заперечень на заяву про розподіл судових витрат чи на заяву про винесення додаткового рішення також не подано.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною другою статі 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи , а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Ураховуючи наведене, за відсутності заперечень щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, Київський апеляційний суд дійшов висновку про те, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що

ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційному суді за розгляд апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року було понесено 8775,000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз Віктора Павловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про визнання формулювання причин звільнення неправильним, визнання протиправним і скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та зобов?язання вчинити дії - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (Код ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 8775 грн. судових витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна