Справа № 345/1398/22
Провадження № 22-ц/4808/1114/22
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О.І.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

24 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 15 серпня 2022 року під головуванням судді Кардаш О.І. у м. Калуш у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 15 серпня 2022 року задоволено частково позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.12.2015, в розмірі 11 135,95 грн станом на 09.02.2022, а також 1 051,85 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу без сплати судового збору.

Апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку із незадовільним майновим станом.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги і ця скарга залишена без руху з підстав несплати судового збору.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлено на вказаний у апеляційній скарзі номер телефону апелянта шляхом мобільного месенджеру «Viber» та доставлено 09.09.2022.

Копію цієї ухвали 28.09.2022 направлено апелянту повторно за її поштовою адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 111 копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянт отримала 11 жовтня 2022 року, однак по цей час недоліків апеляційної скарги не усунуто.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 не сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги судом було відмовлено, оскільки єдиною підставою для звільнення від сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану (постанова Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20). При цьому, питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 Закону України «Про судовий збір», або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5 Закону України «Про судовий збір», є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року в у справі №0940/2276/18, провадження № 11-336апп20).

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовувала неможливістю сплати судового збору та тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

На підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 подала довідку ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 31.08.2022 про те, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків отримані ОСОБА_1 доходи за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становлять 1 026,65 грн. У довідці вказано, що це додаткове благо і джерело його отримання від АТ «Універсал Банк».

Проте ці відомості не містять інформації про отримання чи неотримання пенсії, грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податків, про наявність чи відсутність нерухомого та рухомого майна тощо.

Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану (розміру реального доходу, прибутку, про отримання чи неотримання пенсії, грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податки, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, наявності рухомого/нерухомого майна тощо), що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, апелянтом не надано.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, рішення Європейського суду з прав людини «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25 липня 2005 року).

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Отже, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що станом на 24.10.2022 відсутні відомості щодо зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України сплаченого ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1 577,77 грн за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення.

На цей час також відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України слід визнати неподаною та повернути.

При цьому колегія суддів зазначає, що визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 не є позбавленням її права доступу до суду у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказане не перешкоджає повторному зверненню з апеляційної скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч.7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 15 серпня 2022 року визнати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин