ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

м. Черкаси

справа № 712/6951/22 провадження № 22-ц/821/1423/22 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар: Ярошенко Б.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлого.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

06 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлого.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 був медичним працівником та працював лікарем акушер-гінекологом пологово-гінекологічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, де під час виконання трудових (посадових) обов`язків був інфікований гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом, внаслідок чого помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 було проведення спеціальне розслідування, за результатами якого спеціальною комісією 18 травня 2022 року складено Акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 23 листопада 2021 року, зі смертельним наслідком ІНФОРМАЦІЯ_1 о 00 год. 25 хв. в КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» ЗМР як професійного.

Зважаючи на те, що згідно чинного законодавства України члени сім`ї померлого медичного працівника мають право на отримання одноразової допомоги страхової виплати, 01 червня 2022 року позивач звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області із заявою про виплату йому одноразової допомоги (страхової виплати) як члену сім`ї його батька ОСОБА_2 - медичного працівника, який помер внаслідок гострого професійного захворювання, спричиненого коронавірусною хворобою COVID -19.

У відповідь позивач отримав від відповідача лист, яким йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги у зв`язку із відсутністю в Управління підстав вважати позивача належним до складу сім`ї померлого медичного працівника та особою, яка має право на страхову виплату.

Відмова вмотивована тим, що правовий статус позивача не відповідає статусу дитини в розумінні ч. 1 ст. 6 СК України, оскільки він є повнолітньою особою. Отже, Управління вважає, що позивачем не надані документи, що підтверджують його належність до складу сім`ї померлого медичного працівника. Водночас, у своєму листі Управління рекомендувало позивачу звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_2 .

Враховуючи відмову про виплату одноразової допомоги (страхової виплати), для встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлого ОСОБА_2 , позивач звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із відповідною заявою про встановлення цього факту в порядку окремого провадження, що передбачено ст. 293 ЦПК України.

Однак, Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 серпня 2022 року у справі N 695/1804/22 заява позивача про встановлення факту в порядку окремого провадження була залишена без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України з правом звернення до суду у порядку позовного провадження.

Позивач просив суд встановити факт, що ОСОБА_1 є членом сім`ї (має статус члена сім`ї) свого батька, ОСОБА_2 , який працював лікарем акушер-гінекологом пологово-гінекологічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті інфікування гострою респіраторною хворобою COVID -19, спричиненою коронавірусом.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження по справі та роз`яснено позивачу його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у відносинах з обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням Фонд та його робочі органи здійснюють владні управлінські функції та наділені повноваженнями приймати рішення/вчиняти дії, що впливають на можливість реалізації застрахованими особами права на соціальний захист, яке, зокрема, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20) зазначено, що спори стосовно оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його робочих органів і їхніх правонаступників про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням є публічно-правовими. А тому, їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначений підхід був сформований і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 360/1438/16-а (провадження № 11-350апп18), а також постанові Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 263/9921/18 (провадження № 61-15153св21).

Таким чином, враховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень вищезазначених норм права, суд дійшов висновку, що за предметним та суб`єктним складом щодо встановлення факту родинних відносин, заявлені, як зазначено позивачем у позовній заяві, саме у зв`язку з відмовою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області виплатити відповідні кошти, а тому підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2022 року як незаконну і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скрага мотивована тим, що суд не звернув належної уваги на ту обставину, що зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що ним заявлено вимогу про встановлення певного юридичного факту не у зв`язку з відмовою відповідача виплатити йому відповідні кошти, а виключно для того, щоб отримати відповідний документ (рішення суду), надання якого вимагається згідно чинного законодавства України від члена сім`ї медичного працівника при зверненні до органів Фонду соціального страхування України для призначення страхової виплати у разі смерті цього медичного працівника від коронавірусної хвороби.

ОСОБА_1 зазначив, що в позовній заявів ним не оспорюється відмова відповідача у призначенні позивачу страхової виплати після смерті його батька; не ставиться вимога до відповідача про зобов`язання призначити або виплатити позивачу відповідну страхову суму; не ставиться вимога про визнання позивача особою, яка має право на отримання страхової виплати після смерті батька.

Окрім вимоги про встановлення факту належності до членів сім`ї померлого батька позивач в своїй позовній заяві не заявляє, як і не оспорює будь-які дії чи бездіяльність відповідача.

Суд першої інстанції не врахував, що в адміністративному процесі не підлягають встановленню факти, а лише встановлюється чи має місце порушення суб`єктивних прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень, а також оцінюється з позиції їх правомірності певні рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень у відношенні до позивача.

За таких обставин, відмова у відкритті провадження з підстав того, що даний спір повинен бути розглянутий адміністративним судом є помилковим, а тому ухвала суду підлягає до скасування, як незаконна.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області зазначено, що доводи апеляційної скарги є необгрунтвоаними і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Вимога позивача у вказаній справі пов`язана з доведенням наявності у нього підстав для призначення та виплати соціальних платежів і не пов`язана з будь-якими цивільними правами і обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. За таких обставин, висновок суду про відмову у відкритті провадження є правильним, оскільки заявлені позивачем вимоги слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до частин шостої-сьомої статті 6 Закону № 1105-XIV рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою. Постанови правління Фонду підлягають обов`язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті Фонду протягом 20 робочих днів після їх прийняття. Рішення правління Фонду, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду (частина перша статті 8 Закону № 1105-XIV).

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду (частина третя статті 8 Закону № 1105-XIV).

Основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є: реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону (пункти 1 і 2 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV).

Тобто, Фонд є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями.

У відносинах з обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням Фонд та його робочі органи здійснюють владні управлінські функції та наділені повноваженнями приймати рішення/вчиняти дії, що впливають на можливість реалізації застрахованими особами права на соціальний захист, яке, зокрема, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, ураховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень вищезазначених норм права, суд дійшов до висновку, що за предметним та суб`єктним складом щодо встановлення факту родинних відносин, заявлені, як зазначено позивачем у позовній заяві, саме у зв`язку з відмовою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області виплатити відповідні кошти, а тому підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком районного суду з слідуючих підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 врегульовані «Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою распіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 498 (далі-Порядок) (із змінами станом на 17.06.2020).

Відповідно до пункту 3 Порядку у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника (далі - особи, які мають право на виплату) проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Страхова виплата, передбачена пунктом 3 вказаного Порядку призначається і виплачується органами Фонду разово, в рівних частинах особам, які мають право на виплату, протягом одного місяця з дня виникнення права на одноразову допомогу.

Відповідно до пункту 7 Порядку для отримання одноразової допомоги особи, які мають право на виплату, звертаються до органу Фонду за зареєстрованим місцем проживання/перебування померлого медичного працівника та подають, зокрема, рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, факту перебування на утриманні, утримання із заробітної плати (доходу) аліментів, установлення статусу члена сім`ї (за наявності рішення суду з цих питань).

Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з інфікуванням медичного працівника гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією із спеціального розслідування, що проводиться відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 34, ст. 1217), та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою (п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №498 одночасно визначено механізм надання Фондом соціального страхування України (далі - Фонд) страхових виплат медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі їх захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, та членам їх сімей у разі смерті медичного працівника внаслідок інфікування такою хворобою, передбачених статтею 39 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб», а також розміри таких страхових виплат.

Відповідно до п.7 Порядку для отримання одноразової допомоги особи, які мають право на виплату, звертаються до органу Фонду за зареєстрованим місцем проживання/перебування померлого медичного працівника та подають:

1) заяви кожної особи, яка має право на виплату, або уповноваженого представника про призначення одноразової допомоги із зазначенням інформації про неотримання виплати в іншому органі Фонду за формою, затвердженою виконавчою дирекцією Фонду (за малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або опікун чи піклувальник);

2) копію свідоцтва про смерть медичного працівника (із пред`явленням оригіналу);

3) копії паспорта громадянина України та реєстраційних номерів облікової картки платника податків із пред`явленням оригіналів (копії засвідчуються підписом працівника органу Фонду);

4) копію свідоцтва про народження медичного працівника (у разі виплати грошової допомоги батькам медичного працівника);

5) копію свідоцтва про шлюб (у разі виплати грошової допомоги дружині (чоловікові) медичного працівника);

6) копію свідоцтва про народження дитини (дітей) або відповідне рішення суду (у разі виплати грошової допомоги дитині);

7) примірник акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за встановленою формою;

8) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, факту перебування на утриманні, утримання із заробітної плати (доходу) аліментів, установлення статусу члена сім`ї (за наявності рішення суду з цих питань);

9) довідку роботодавця про утримання із заробітної плати (доходу) померлого медичного працівника на користь особи, яка має право на утримання, аліментів відповідно до закону або рішення суду (у разі такого утримання);

10) інформацію про рахунки, відкриті в банківських установах для перерахування коштів.

Якщо одна із осіб, які мають право на виплату, відмовляється від отримання одноразової допомоги, грошова частка цієї особи розподіляється між іншими особами, які мають право на таку виплату. Заява про відмову від отримання одноразової допомоги повинна бути нотаріально засвідчена в установленому законодавством порядку.

Тобто, одним із документів, передбачених вказаним переліком, є рішення суду про встановлення статусу члена сім`ї.

В даному випадку дорослий син померлого медичного працівника звернувся до суду за правилами позовного провадження з позовом про встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлого, оскільки виникнення можливості звернутися із заявою до Фонду залежить від доведення певних фактів, які пов`язані із спором про право.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не оспорює відмову відповідача у призначенні йому страхової виплати після смерті його батька; не ставить вимоги до відповідача про зобов`язання призначити або виплатити позивачу відповідну страхову суму та не ставить вимоги про визнання позивача особою, яка має право на отримання страхової виплати після смерті батька.

Тобто, крім вимоги про встановлення факту належності до членів сім`ї померлого батька позивач в своїй позовній заяві не заявляє, як і не оспорює будь-які дії чи бездіяльність відповідача.

В своїй ухвалі суд першої інстанції послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05 травня 2020 року за наслідками розгляду справи № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20), згідно яких оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Фонду соцільного страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його робочих органів і їхніх правонаступників про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням є публічно-правовим спором, який розглядається за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, враховуючи, що відповідач відмовив позивачу у відповідній виплаті, суд дійшов висновку, що спір необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Однак, до такого висновку суд дійшов помилково, давши неправильну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а саме листам № 3-11-897 від 10 червня 2022 року (а.с. 26) та № 17.01-13-427 від 10 червня 2022 року (а.с. 27), визнавши їх як рішення про відмову у виплаті страхових виплат.

Зі змісту вищевказаних листів вбачається, що вони є роз`ясненнями алгоритму дій для позивача про необхідність подачі відповідного пакету документів для отримання допомоги і враховуючи, що позивач є повнолітнім, належність до складу сім`ї померлого, без отримання відповідного рішення суду про наявність статусу члена сім`ї унеможливить подачу всіх передбачених пунктом 3 Порядку затвердженого Постановою № 498 документів про призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

Крім того, згідно цих же листів вбачається, що лише після подачі передбаченого абз. 9 пункту 7 Порядку, Управління розгляне справу про призначення страхових виплат та прийме відповідне рішення.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені мотиви, суд апеляційної інстанції вважає, що районний суд не надав належної оцінки заявленим вимогам позивача та характеру спірних правовідносин, неправильно визначив їх зміст та юридичну природу, в результаті чого дійшов помилкового висновку про те, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду до скасування з направленням справу до суду першої інстанції для подальшого вирішення про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про встановлення факту наявності статусу члена сім`ї померлого скасувати, матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 03 листопада 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко