Справа № 214/1292/22
2/214/3141/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

за участю представника позивача Дерія А.О.

за участю відповідачки - ОСОБА_1

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі заяву Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської Ради про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської Ради до ОСОБА_1 про визнання обставин поширення негативної, недостовірної інформації такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію, покладення зобов`язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування заяви зазначає наступне. У провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи, визнання обставин поширення недостовірної та негативної інформації, її спростовування шляхом зобов`язання вчинення певних дій. З метою отримання професійної правничої допомоги при розгляді цивільної справи №214/1292/22 у Саксаганського районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР 04.02.2022 було укладено Договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Андрія Дерія», в особі керуючого адвоката Дерія А.О. Вказує, що загальна сума витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, відповідно до наданих документів склала 120 000,0 гривень. Відповідно до ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України , витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, зокрема в частині витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, просить врахувати, що вони безпосередньо пов`язані з розглядом цивільної справи №214/1292/22, їх розмір (120 000,0 грн.) є обґрунтованим та пропорційним. Відповідно до п. п. 4, 6, 9 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно з п. п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Частинами 3, 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Зазначає, що тож, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом в межах правовідносин, яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Вказує, що ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.01.2021 у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Таку ж правову позицію висловлю у своїй постанові від 28.04.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №390/1133/19 (провадження №61-3178св20). Наполягає, що з огляду на вищенаведені положення процесуального законодавства та з врахуванням того, що стороною позивача підтверджено належним чином надання адвокатом Дерій А.О. професійної правничої допомоги на суму 120 000,0 грн., на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав повністю. При цьому пояснив, що з суми 120 000 грн. 00 коп. він сплатив податки, таким чином отримав приблизно 86000 грн. З урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та кількості місяців, на протязі яких займався справою, вважає, що оплата його послуг не була надмірною. В позові він зазначав, що розмір судових витрат може бути уточненим. Вважає, що справа стосувалася репутації позивача, справа мала суспільний інтерес. З приводу цієї справи позивач публікацій не вчиняв, певну публікацію робила відповідачка.

Представник відповідачки заперечувала проти задоволення заяви стосовно судових витрат. При цьому пояснила, що договір про надання послуг, а отже і надані позивачем документи, не відносяться до даної справи, так як в договорі не зазначений номер справи, по якій адвокатом надаються послуги, попередній розрахунок витрат при поданні позову не був зазначений. Також пояснила, що справа не стосувалася репутації позивача, чи були якісь публікації стосовно цієї справи, не знає. Подавати додаткові докази не бажає.

Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що погоджується з думкою свого представника. Також пояснила, що про публічний інтерес до даної справи їй нічого невідомо. На питання суду, чи впливала дана справа на її репутацію, відповідачка чіткої, однозначної відповіді, не надала. Також пояснила, що бачила публікацію ОСОБА_3 , яка стосувалася цієї справи, вона особисто публікацій не робила. Подавати додаткові докази не бажає.

У судовому засіданні досліджені наступні докази, подані позивачем та його представником: договір від 4 лютого 2022 року (т.№2, а.с.43-47), специфікація (т.№2, а.с.48), протокол погодження договірної ціни (т.№2, ас.49), акт приймання-передачі наданих послуг від 3 листопада 2022 року (т.№2, а.с.50), платіжне доручення від 4 лютого 2022 року (т.№2, а.с.51), звернення від 9 листопада 2021 року (т.№2, а.с.55), заява від 15 грудня 2021 року (т.№2, а.с.56).

Вислухавши учасників, дослідивши докази та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про стягнення судових витрат підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 270 КПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ст. 141 ч.8 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Рішення по даній справі винесено 1 листопада 2022 року, в своєму позові позивач зазначав попередній розрахунок судових витрат та вказував, що не виключається можливість понесення додаткових витрат, підтвердження яких буда надано до закінчення судових дебатів або не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення. Під час розгляду справи представник позивача також усно зробив заяву, що докази про судові витрати будуть надані. Заяву про судові витрати та докази про їхній розмір позивач подав 3 листопада 2022 року, тобто у строк, встановлений ст.141 ЦПК України. Отже суд зобов`язаний цю заяву розглянути та вирішити по суті.

Як передбачено ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ч.1 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 цієї норми, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 вказаної норми, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 цієї норми, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як передбачено ч.5 вказаної норми, в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.6 вказаної норами, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші, крім судового збору, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Суд також враховує правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Також суд враховує постанову Верховного Суду від 14 грудня 2021 року по справі № 922/676/21, в якій висловлена правова позиція, відповідно до якої, згідно з частинами першою - третьою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Також вказав, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. При цьому Верховний Суд звернув увагу, що застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників. Зі змісту частини другої статті 124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Верховний Суд вказав, що зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України. Також Верховний Суд зазначив, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище колегія суддів зазначила, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Судом встановлені наступні факти та обставини.

9 листопада 2021 року КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР звернулося з пропозицією до адвоката Дерія А.О., запропонувавши розглянути можливість правової допомоги щодо захисту честі, гідності та ділової репутації підприємства, проаналізувати правові перспективи звернення до суду та можливі результати (наслідки) цього звернення.

В подальшому 15 грудня 2021 року ОСОБА_4 звернувся з запитом до ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес» про власника веб-сайту https://www.facebook.com/profile.php?id=51698, на яке отримав довідку від 30 грудня 2021 року.

4 лютого 2022 року між КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР було укладено договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Андрія Дерія», в особі керуючого адвоката Дерія А.О., згідно до якого КП доручає, а Дерій А.О. зобов`язується надати правову допомогу щодо захисту честі, гідності, ділової репутації, КП зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх в порядку, строки та на умовах, визначених вказаним договором. Розділом 3 цього договору загальна вартість послуг визначена в сумі 120 000 грн. 00 коп. та підтверджується протокол погодження договірної ціни (додаток №2). В специфікації, яка є додатком №1 до договору, визначений перелік послуг: надання консультацій, аналіз доказової бази, допомога у зборі доказової бази, підготовка та складання запитів, складання процесуальних документів, фізичне представництво в судових засідання.

4 лютого 2022 року КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР та ОСОБА_5 склали протокол, в якому погодили договірну вартість послуг останнього в сумі 120 000 грн. 00 коп. та узгодили, що вартість послуг може бути зменшена за згодою сторін в межах актів приймання-передачі наданих послуг.

4 лютого 2022 року КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР перерахувало ОСОБА_4 120 000 грн. 00 коп. в якості оплати надання правової допомоги, відповідно до договору від 4 лютого 2022 року

17 лютого 2022 року був складений та поданий до суду позов КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР до ОСОБА_1 , об`ємом 23 аркуші з чотирнадцятьма додатками на 98 аркушах, у тому числі скріншотами оскаржуваних публікацій, диском з копіями електронних доказів.

В подальшому по справі призначалося вісім судових засідань, три з яких було відкладено, а в п`яти брав участь представник позивача.

Під час розгляду справи представник подавав уточнений позов на 24 аркушах, залучав перекладача.

1 листопада 2022 року судом позов був задоволений частково.

3 листопада 2022 року складений акт між КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР та ОСОБА_4 про те, що останній надав, а підприємство прийняло послуги у вигляді надання консультацій, аналізу доказової бази, підготовці запитів, складання процесуальних документів, фізичного представництва. При цьому в акті зазначено про складання заяви про забезпечення позову, яка по даній справі не подавалася.

Суд вважає, що у судовому засідання встановлено, що представник позивача надавав позивачу професійну правничу допомогу, ця допомога пов`язана зі справою, включала підготовку до її розгляду, складання процесуальних документів, збір доказів, участь у судових засіданнях, залучення перекладача.

Ці дії представник вчиняв відповідно до умов договору, об`єм та кількість доказів, позову та уточненого позову є значними та потребували витрачення значного часу. Дана справа стосувалася ділової репутації позивача, а отже її вирішення безпосередньо впливало на його репутацію. Ця справа стосується також і репутації відповідачки, так як стосується достовірності публікацій, які вона вчиняла. Отже сума 120 000 грн. 00 коп., яка сплачена позивачем адвокату є співмірною із об`ємом доказів та процесуальних документів, часом, витраченим адвокатом на отримання доказів та виготовлення процесуальних документів, участю його у судових засіданнях, значенням справи для сторін.

Представник відповідачки заперечувала проти задоволення заяви з тих підстав, що договір про надання правової допомоги не має відношення до даної справи, оскільки в ньому не зазначений номер справи. Суд вважає це заперечення необґрунтованим, так як договір був укладений 4 лютого 2022 року, а позов був складений, надійшов до суду та справі був призначений номер 17 лютого 2022 року, тобто на час укладення договору жодна особа об`єктивно не могла знати майбутнього номеру справи. Тому це заперечення суд не бере до уваги.

Також суд враховує, що згідно ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні відповідачка та її представник клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, доказів щодо неспівмірності цих витрат, на надали.

Судом встановлено, що в акті приймання послуг визначена послуга у вигляді заяви про забезпечення позову, яка надана не була, а тому є підстави розглянути питання про зменшення витрат. Суд вважає, що зменшення витрат у зв`язку з тим, що певна послуга не була надана, може бути застосовано лише за клопотанням іншої сторони, а відповідачка та її представник не скористалися у зв`язку з цим правом подати клопотання про зменшення розміру витрат. Тому суд не має повноважень зменшити розмір витрат.

Також суд вважає за необхідне обговорити наступне. Позивач в своєму позові заявив три позовні вимоги: визнати обставини поширення відповідачкою у десяти постах негативної, недостовірної інформації, такої, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію Комунального підприємства Ритуал Сервіс Плюс Криворізької міської ради. Також просив зобов`язати відповідачку у триденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати негативну та недостовірну інформацію, поширену нею в опублікованих десяти постах на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook», шляхом публікації офіційного спростування наступного змісту: "Спростування! Шановні підписники та користувачі соціальної мережі «Facebook»! Визнаю, що інформація, викладена на моїй сторінці соціальної мережі «Facebook» у публікаціях щодо діяльності Комунального підприємства Ритуал Сервіс Плюс Криворізької міської ради є негативною, недостовірною, не відповідає дійсності, порушує ділову репутацію підприємства» та в цей же строк видалити зі своєї персональної сторінки у соціальній мережі «Facebook» усю раніше опубліковану нею інформацію, що стосується Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської ради у вищевказаних та інших постах. Рішенням суду визнано, що позивачка поширила у певній частині восьми постів інформацію, яка є негативною, недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію. Також рішенням суду зобов`язано позивачку спростувати інформацію, яка міститься у певній частині восьми постів та видалити певну частину восьми постів. Таке часткове задоволення позову, на переконання суду, не тягне за собою зменшення розміру судових витрат, так як по суті всі три позовні вимоги: про визнання інформації негативною, недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію; про спростування інформації та про видалення інформації, задоволені повністю.

Обговорюючи питання про відмову у стягненні судових витрат в частині, яка перевищує розмір судових витрат, визначений в попередньому розрахунку, суд, керуючись ст.263 ЦПК України, враховує позицію Верховного Суду з аналогічного питання, висловлену в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року по справі №922/676/21. По справі, яка розглядається судом, сума судових витрат, яка 3 листопада 2022 року заявлена до відшкодування дорівнює 120 000 грн. 00 коп. істотно перевищує суму в розмірі 7382 грн. 40 коп., яка заявлена в попередньому розрахунку, зазначеному в первісному позові. Суд бере до уваги, що при поданні позову сторона позивача не могла також передбачити чи не буде зменшена вартість послуг, оскільки така можливість згідно протоколу щодо ціни послуг, залежала від складання актів про приймання-передачі наданих послуг. Суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України суду надано право, але не покладено зобов`язання відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в разі, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому розрахунку - в частині такого перевищення. Виходячи з викладеного, враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду, приймаючи до уваги, що витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги адвокату є співмірними із об`ємом доказів та процесуальних документів, часом, витраченим адвокатом на отримання доказів та виготовлення процесуальних документів, його участю у судових засіданнях, значенням справи для сторін, суд не вбачає підстав для відмови позивачу у відшкодуванні реально понесених судових витрат в частині яка перевищує суму, заявлену в попередньому розрахунку. Ця думка на переконання суду відповідає такому завданню цивільного судочинства, передбаченому ст. 2 ЦПК України, як справедливість, а відмова у стягненні частини заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу лише з формальних міркувань, буде суперечити цьому завданню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 263-265, 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської Ради про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської ради понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 120000 грн. 00 коп.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов