Справа № 456/1635/21 Головуючий у 1 інстанції Гула Л.В.
Провадження № 22-з/811/212/22 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
Категорія: 32
УХВАЛА додаткова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом заяву приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про відшкодування витрат на правничу допомогу в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватної агрофірми «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди б/н від 01.02.2019 року на земельну ділянку, площею 0,3518 га, кадастровий номер: :05:000:0687, укладений між нею ( ОСОБА_1 ) та приватною агрофірмою «Батько і Син», право користування за яким зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером: 32822366, та договір оренди б/н від 01.02.2019 року на земельну ділянку, площею 0,4059 га, кадастровий номер: :07:000:1019, укладений між нею ( ОСОБА_1 ) та приватною агрофірмою «Батько і Син», право користування за яким зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером: 32822402.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

05.05.2022 року відповідач приватне підприємство (далі ПП) «Приватна агрофірма «Батько і Син», в особі представника адвоката Галушко О.І., подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта й повідомив про орієнтовний розмір судових витрат витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Справу призначено до розгляду в апеляційному суді на 27 вересня 2022 року.

20.09.2022 року позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Купець О.І., подала до апеляційного суду письмову заяву про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження на цій підставі.

26.09.2022 року відповідач ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» подав заяву, в якій повідомив про намір подати до суду заяву про відшкодування судових витрат, понесених відповідачем у даній справі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2022 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватної агрофірми «Батько і Син» про розірвання договорів оренди землі, закрито.

03.10.2022 року відповідач ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» подав до апеляційного суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив прийняти додаткову ухвалу в даній справі та стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4800 грн.

До заяви відповідач долучив договір №26/04-2021-4 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 26 квітня 2021 року, акт передачі-приймання наданих послуг від 16 червня 2022 року та платіжне доручення від 30 червня 2022 року про оплату послуг на суму 4800 грн.

05.10.2022 року від сторони позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з покликанням на неспівмірність означеної відповідачем суми витрат з наданим представником відповідача обсягом послуг у суді апеляційної інстанції.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому розгляд справи проведено апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.10.2022 року, є дата складення повного судового рішення 24.10.2022 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтями 141 та 142 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Щодо вирішення питання розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, понесених стороною на стадії апеляційного розгляду справи, у випадку закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги, то в постанові від 08 червня 2022 року (справа №357/380/20) Велика Палата Верховного Суду виклала наступні висновки:

«За результатами апеляційного та касаційного переглядів відповідно суд має право як на певні висновки щодо розгляду справи по суті (статті 374, 409 ЦПК України), так і певні процесуальні висновки, які унеможливлюють подальший апеляційний чи касаційний розгляд (статті 362 та 396 ЦПК України).

Однією з таких підстав закриття апеляційного провадження є заява особи, яка подала апеляційну скаргу, після відкриття апеляційного провадження, про відмову від скарги та за відсутності заперечень проти цього інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що апеляційне провадження має певні етапи, які вимагають як дій суду, так і дій інших учасників справи.

А саме: суд апеляційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги щодо форми і змісту вимогам статті 356 ЦПК України, дотримання строку, встановленого статтею 354 ЦПК України, повноважень особи, яка подала таку скаргу, сплату судових витрат та постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

З цією процесуальною дією суду пов`язано право учасників справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).

У частинах другій, четвертій статті 360 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту відзиву та вказано на необхідність надання доказів надсилання його копій та документів, доданих до нього, іншим учасникам справи.

Тобто надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 та стаття 12 ЦПК України).

Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги.

Тому і у випадку закриття апеляційного провадження мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням з апеляційною скаргою та відкриттям апеляційного провадження.

У такому випадку в апеляційного суду немає необхідності обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки така особа реалізує своє право на апеляційний перегляд судового рішення, однак самостійно прийняла рішення в межах принципу диспозитивності (пункт 5 частини третьої статті 2, стаття 13 ЦПК України) про відмову від апеляційної скарги, усвідомлюючи наслідки такої відмови, а саме згідно з частиною п`ятою статті 364 ЦПК України унеможливлення для цієї особи апеляційного перегляду судового рішення.

Отже, у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою особи, яка подала апеляційну скаргу, від такої, унеможливлюється повторне звернення цієї особи з апеляційною скаргою на оскарження судового рішення, однак, інші учасники справи, які добросовісно реагували на відкриття апеляційного провадження поданням відзиву на апеляційну скаргу, понесли судові витрати, оскільки, у цьому випадку, звернулися за правничою допомогою до адвоката (стаття 15 ЦПК України), а відтак могли розраховувати на відшкодування вказаних витрат у випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги. Однак такий же за своїми наслідками результат вони б отримали і у разі закриття апеляційного провадження, оскільки судове рішення, ухвалене судом першої інстанції по суті спору, залишається без змін.

Тому у випадку закриття апеляційного провадження відсутні будь-які обставини, які б унеможливлювали або нівелювали загальний принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України)».

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що до закінчення судових дебатів сторона відповідача зробила відповідну заяву про компенсацію витрат на правничу допомогу і докази на підтвердження понесених витрат подала з дотриманням встановленого процесуальним законом строку, така заява підлягає вирішенню апеляційним судом шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).

Колегія суддів вважає розмір витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем на стадії апеляційного розгляду справи і описаних в акті прийому-передачі, необґрунтовано завищеним.

Так, зокрема, на стадії апеляційного розгляду справи правова позиція сторони є вже сформованою, а всі докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, досліджені в суді першої інстанції, відтак, підстав для висновку про складнощі у написанні адвокатом відзиву на апеляційну скаргу немає, тому ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення заяви відповідача та стягнення з позивача у його користь понесених витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 2400 грн.

За встановлених і наведених вище обставин, такий розмір буде відповідати критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та результатів її розгляду.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

прийняти додаткову ухвалу, якою заяву приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2400 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 24 жовтня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич