Справа № 552/8597/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., присяжних Рябець В.О., Трощак О.В., за участю секретаря Мизнікової В.В., прокурора Сазонової О.В., заявника і представника психіатричного закладу Решетнікової К.В., особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в режимі відеоконференції справу за заявою лікаря-психіатра 2-Б відділення Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Решетнікової Катерини Віталіївни про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару, -

ВСТАНОВИВ:

В своїй заяві заявник просить суд прийняти рішення щодо примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви зазначила, що 12.11.2022 року ОСОБА_1 був госпіталізований до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної лікарні» з діагнозом: «Шизофренія параноїдна, галюцинаторно-параноїдний синдром, приступообразно-прогредієнтний перебіг, фаза загострення». Вказані розлади у пацієнта ОСОБА_1 відмічалися з початку 2021 року. Оглядався психіатром Шишацької ЦРЛ, встановлений діагноз: «гострий поліморфний психотичний разлад з симптомами шизофренії» та був направлений до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» в примусовому порядку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави примусову госпіталізацію було визнано доцільною. ОСОБА_1 підтримуючу терапію приймав нетривало, останній рік відмовився від прийому, психічний стан погіршився. ОСОБА_1 вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, у зв`язку з чим лікар-психіатр вимушений звернутися до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні лікар-психіатр і представник психіатричного закладу підтримав заяву про примусову госпіталізацію.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви , вважає її обґрунтованою.

Заінтересована особа ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що ніякі дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, він не вчиняв.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.03.2021 року по 18.05.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні з діагнозом «гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром», був виписаний із покращенням його стану.

12.11.2022 року ОСОБА_1 був госпіталізований до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної лікарні» з діагнозом: «Шизофренія параноїдна, галюцинаторно-параноїдний синдром, приступообразно-прогредієнтний перебіг, фаза загострення».

Згідно до направлення лікаря-психіатра, заяви матері, ОСОБА_1 виявляє агресивну поведінку по відношенню до своїх близьких, погрожує їм фізичною розправою та насильством, обіцяє зарубати батька та матір, застигає в одноманітній позі, останній тиждень відмовляється від їжі приготованої батьками, свої дії ніяк не пояснює.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», ОСОБА_1 встановлено клінічний діагноз Шизофренія параноїдна, галюцинаторно-параноїдний синдром, приступообразно-прогредієнтний перебіг, фаза загострення. Зважаючи на тяжкий психічний розлад ОСОБА_1 , внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (замахувався на матір, ганявся за нею), його відмову від добровільного лікування, комісія прийшла до висновку про лікування означеного тяжкого психічного розладу лише в умовах стаціонару, а тому наявні підстави для звернення до суду.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

З урахуванням викладеного, наданих суду доказів, які достовірно свідчать про те, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, суд вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_1 в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 264-265,294, 300, 339-342, 354 Цивільного процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживає: с. Баранівка, Миргородський район, Полтавська область) до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Медична, 1, ) для надання психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення до Полтавського апеляційного суду безпосередньо.

Повний текст рішення складено 16.11.2022 року.

Суддя:

Присяжні: