Справа № 606/2035/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Пацули В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через представника - адвоката Пацулу В.О. звернувся до суду із заявою, у якій просить суд видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , на строк 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, а саме: заборонити перебувати у місці спільного проживання із заявником за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити наближення на 100 м до місця проживання заявника, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити переслідувати заявника та в будь-який спосіб спілкуватися з ним без його згоди; заборонити вести телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах, або контактувати із заявником через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначає, що він є власником, зареєстрований та проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю, а саме: дружиною ОСОБА_3 , дочкою ОСОБА_4 , внуком ОСОБА_5

ОСОБА_1 є сином заявника, без реєстрації проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 разом з заявником та іншими членами родини. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чинить на заявника психологічне насильство, висловлюється нецензурною лайкою, ображає його, погрожує фізичною розправою йому та іншим членам родини, які проживають разом.

З приводу вчинення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 протиправних дій останній неодноразово звертався до поліції, за наслідками таких звернень були прийняті відповідні процесуальні рішення, складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 та ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які направлені для розгляду до суду та відповідно прийнято останнім рішення.

Незважаючи на вказане, ОСОБА_2 продовжує вчиняти насильство в сім`ї. У зв`язку із цим, з метою унеможливлення подальшого домашнього насильства у майбутньому ОСОБА_1 просить винести щодо кривдника ОСОБА_2 обмежувальний припис.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16 листопада 2022 року.

У судовому засіданні заявник та його представник адвокат Пацула В.О. заяву підтримали з підстав викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення про виклик особи.

У судове засідання представник заінтересованої особи відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Згідно частини першої статті 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Враховуючи вказане, розгляд справи проведено за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

В матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого Теребовлянським РВ УМВС України в Тернопільській області від 10 вересня 1996 року із відміткою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та зареєстрований за цією адресою, разом з ним зареєстровані дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказане підтверджується копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, виданою Іванівською сільською радою від 07.11.2022 за № 558, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 .

Згідно листа повідомлення від 11 листопада 2022 року, виданого відділенням поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, зареєстровано ряд звернень ОСОБА_1 щодо вчинення насильства в сім`ї щодо нього ОСОБА_2 , зокрема: 26 жовтня 2022 року, 25 жовтня 2022 року, 03 вересня 2022 року, 31 липня 2022 року, 08 липня 2022 року, 12 лютого 2022 року, 15 червня 2021 року, 18 лютого 2020 року, 18 вересня 2019 року, 27 жовтня 2018 року.

Згідно з постановами Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2018 року, 20 лютого 2020 року, 02 вересня 2021 року, 27 липня 2022 року було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства щодо батька ОСОБА_1 , тобто у вчиненні адміністртивних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП.

Постановами Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року, 10 серпня 2022 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП.

До даних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 частини першої статті 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями пункту 7 частини другої статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями статті 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 та пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа або її представник.

Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

В силу вимог частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

За пунктом дев`ятим частини першої статті 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом установлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації разом із заявником. ОСОБА_1 систематично потерпає від домашнього насильства, яке вчиняє відносно нього його син ОСОБА_2 . Такі обставини встановлені судом, зокрема, на підставі постанов Теребовлянського районного суду Тернопільської області, якими ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування».

Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , приймаючи до уваги те, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії відносно заявника, не бажає змінювати свою поведінку, суд прийшов до висновку, що доводи заявника про ризик продовження кривдником таких дій відносно нього, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Такий висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №520/13677/19, від 26 лютого 2020 року у справі №154/1692/19.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника ОСОБА_1 , а тому заяву слід задовольнити в повному обсязі та видати обмежувальний припис строком на 6 місяців щодо ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених частиною другою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 265,273, 293, 294, 350-1 - 350-8, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 (місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближення на 100 м до місця проживання ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ним без його згоди;

-заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах, або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до Відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та до Іванівської сільської ради ОТГ Тернопільської області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (місцезнаходження: вулиця Січових Стрільців, 13, місто Теребовля, Тернопільська область).

Повний текст рішення суду складено 18 листопада 2022 року.

Суддя А.В.Мельник