КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

20 жовтня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/12420/19

Апеляційне провадження № 22-з/824/559/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Зотової Анастасії Володимирівни про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, штрафу та пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, штрафу та пені за прострочення сплати аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 177 630 (сто сімдесят сім тисяч шістсот тридцять) грн. 36 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 штраф за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 97 334 (дев`яносто сім тисяч триста тридцять чотири) грн. 81 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 177 630 (сто сімдесят сім тисяч шістсот тридцять) грн. 36 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 22 015 (двадцять дві тисячі п`ятнадцять) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. В решті позовних вимог відмовлено (т. 2 а.с. 12-18).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року виправлено допущену описку у вступній частині рішення суду від 30 вересня 2021 року у справі № 752/12420/19, а саме замість помилково зазначеної дати ухвалення рішення суду «30 вересня 2021 року» зазначено вірну дату ухвалення рішення суду «02 листопада 2021 року» (т. 2 а.с. 21-22).

Не погодившись з рішенням районного суду, 28 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду запеляційною скаргою, у якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 2 а.с. 24-36).

Постановою Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року - скасовано, ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, штрафу та пені за прострочення сплати аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 97 334,81 грн. пені за прострочення сплати аліментів. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 973,35 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Компенсовано за рахунок держави на користь ОСОБА_2 5 329,30 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом (т. 2 а.с. 77-83).

18 липня 2022 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Зотової А.В. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в якій вона просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 3 500,00 грн. (т. 2 а.с. 89-98).

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення в якому просив відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу, посилався на важкий матеріальний стан (т. 2 а.с. 120-128).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву і просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси про що свідчать відмітки працівників пошти про вручення особисто поштових відправлень, у т.ч. адреси електронної пошти та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Представник ОСОБА_1 - адвокат Зотова А.В. подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач ОСОБА_2 був сповіщений врученням повідомлення особисто, про що є відмітка працівників пошти, подав заяву в якій просив відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (т. 2 а.с. 106-128).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зотова А.В. направила до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заявила про розподіл судових витрат та долучила до нього попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 3 500,00 грн. (т. 2 а.с. 63-73).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, 15 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зотова А.В. направила до суду заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу разом з доказами понесення таких витрат (т. 2 а.с. 89-98).

На підтвердження витрат на правничу допомогу було надано договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 48 від 30 червня 2022 року, укладений між адвокатом Зотовою А.В. та Любивою Т.К., додаткову угоду до договору № 1 від 30 червня 2022 року, акт надання правової допомоги від 07 липня 2022 року та меморіальний ордер від 01 липня 2022 року про оплату правової допомоги у сумі 3 500,00 грн. (т. 2 а.с. 91

З додаткової угоди до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 1 від 30 червня 2022 року та акта надання правової допомоги від 07 липня 2022 року вбачається, що адвокатом Зотовою А.В. було виконано наступні доручення клієнта: надано усну консультацію - 1 500,00 грн., підготовлено та направлено відзив на апеляційну скаргу у справі - 2 000,00 грн. (т. 2 а.с. 92-93).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Заперечення відповідача ОСОБА_2 на вказану заяву про стягнення з нього витрат на правничу допомогу, у т.ч. з посиланням на невеликий розмір його заробітку (доходу), вищевказаних понесених витрат не спростовує та не може бути визнано підставою для відмови в стягненні цих витрат (т. 2 а.с. 124-127).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, виходячи з вищенаведених вимог законодавства, засад розумності і справедливості, суд визначає до стягнення суму витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 700,00 грн. (3 500,00 грн. : 100 ? 20 % (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

З огляду на вищезазначене, оскільки витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції доведені, колегія суддів дійшла висновку про стягнення цих витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Зотової Анастасії Володимирівни про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) 700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 20 жовтня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова