Провадження № 2/761/3256/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Адамця І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання місця проживання дитини, в якому просив суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони з ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка тривалий час проживала з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . До позивача звернулась Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням негайно забрати дитину у зв`язку з хворобою матері. Відповідно до висновку ЛКК № 50/809 від 07.10.2020 року ОСОБА_2 має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що причиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Мати через своє захворювання не здатна виконувати свої батьківські обов`язки,а тому для належного забезпечення реалізації прав та інтересів доньки, позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року, відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

У січні 2022 року від Служби у справах дітей Вінницької міської ради надійшло рішення про визначення місця проживання дитини від 16.12.2021 року.

Ухвалою суду від 19.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином.

Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась донька ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації звернулась до ОСОБА_1 листом від 07.10.2020 року з проханням негайно забрати дитину ОСОБА_3 у зв`язку з хворобою матері.

Так, до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло повідомлення від Національної поліції України щодо вчинення домашнього насильства зі сторони матері ОСОБА_2 до її малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 50/809 від 07.10.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що причиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Згідно з висновком виконавчого комітету Вінницької міської ради від 17.11.2020 року про оцінку потреб сім`ї, ОСОБА_3 проживає разом з батьком та бабусею за адресою АДРЕСА_2 , та батько здатний забезпечувати потреби дитини.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 16.12.2021 року № 3129, визначено місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з викладеного вище, обставин, встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку про встановлення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 200, 207, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України; ч. 2 ст. 104, 160, 161 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ;

Служба у справах дітей Вінницької міської ради: м.Вінниця, вул. Соборна, 50, .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено 18.08.2022 року.