Справа № 697/1352/22
Провадження № 2/697/429/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суду Черкаської області у складі:

головуючого судді Колісник Л.О.,

за участю секретаря судових засідань Десятник О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він у 2012 році уклав з ПАТ «Банк Михайлівський» Кредитний договір (заява), відповідно до якого Банк відкрив позивачу кредитну лінію із лімітом кредитування 27000 грн. із строком кредитування 364 календарних дні зі сплатою банку процентів та комісій згідно із тарифами. До травня 2016 року позивачем було повністю сплачено всі кошти за вказаним кредитним договором, тобто грошове зобов`язання було виконане в повному обсязі. У травні 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» збанкротував і у позивача була відсутня можливість повернути кредитну картку банку. Однак, квитанції, які підтверджують сплату кредиту у позивача відсутні, оскільки кошти сплачувались готівковими коштами через онлайн термінали.

02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 79498 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") заборгованості, що виникла по кредитному договору, право вимоги за яким було відступлене ТОВ «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР"). Сума заборгованості складає 76111,37 грн.

Про вчинення виконавчого напису позивач дізнався 29.08.2022 після виявлення в додатку «Дія» постанови приватного виконавця Плесюка О.С. про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2022, з якої вбачається, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 79498 пред`явлено до примусового виконання до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. та відкрито виконавче провадження № 96713093 від 23.08.2022 та прийнято постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 7611,14 грн. та 1000 грн. мінімальних витрат.

Позивач не погоджується із виконавчим написом нотаріуса та вважає його таким, що не підлягає виконанню. Так, укладаючи кредитний договір сторони, а саме: ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» погодили вичерпний перелік порядку стягнення виниклої заборгованості, який передбачає звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. Іншого порядку у Кредитному договорі не передбачено. Тому, звернення стягнення на інше належне йому майно, що не є предметом забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, шляхом вчинення Виконавчого напису не передбачено умовами Кредитного договору, тобто здійснення відповідачем з порушенням встановленого порядку. Крім того, позивач виконав кредитні зобов`язання до кінця травня 2016 року. Із зазначеного слідує, що ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") не мало права нараховувати відсотки та штрафні санкції за кредитними договором та самовільно встановлювати нічим не підтверджені фінансові зобов`язання позивачу в сумі 76111,37 грн.

Також виконавчий напис було вчинено з порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не перевірив безспірності розміру вимоги та дотримання стягувачем трирічного строку звернення за виконавчим написом з дня настання права вимоги. Позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований у реєстрі за № 79498 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") заборгованості, що виникла по кредитному договору в розмірі 76111,37 грн., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.09.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без її участі, але з обов`язковою участю її представника адвоката Мосійчука В.М.

Представник позивача адвокат Мосійчук В.М. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") в судове засідання не з`явився, направили до суду клопотання в якому просили зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки вважають їх неспівмірними та необгрунтованими зі складністю справи. Позиції щодо суті спору не висловили.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

23.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №79498 від 02.06.2021, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації.

Відповідно до копії виконавчого напису від 02.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за №79498, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», якому ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «ПЛЕЯДА» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1 від 20.05.2016, якому в свою чергу ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на підставі Договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200042073 від 10.05.2016, укладеного між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості складає 76111,37 грн. Кошти стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВАНСАР» за вимогами за період з 10.05.2016 по 28.05.2021.

Відступлення вимог за кредитним договором від первісного кредитора до нового кредитора відбулось 20.05.2016. Відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» відбулося 27.05.2020.

Відповідно до п.1 ч.2,ч.6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно із ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до пп. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Суд також зазначає, що на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Суд зазначає, що однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом у Постановах від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, які є обов`язковими до застосування у цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує наявність у нього такої заборгованості перед відповідачем.

Документів, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, суду не надано. Зі змісту самого виконавчого листа № 79498 від 02.06.2021 також неможливо встановити на якій підставі він виданий.

Відсутні також докази направлення нотаріусом та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, що свідчить про порушення права боржника щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості визначеної відповідачем.

Матеріали справи також не містять належних доказів щодо відступлення права вимоги від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до нових кредиторів, в тому числі до ТОВ «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") за Кредитним договором № 200042073 від 10.05.2016. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Згідно з ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки не вказано на підставі яких документів вчинено виконавчий напис, приватним нотаріусом не встановлено безспірність суми, що стягується, в тому числі за строком, за який провадиться стягнення, вбачається порушення порядку вчинення виконавчого напису.

Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами в зв`язку з розглядом справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 496,20 грн. та за подачу позовної заяви в сумі 992,40 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають витрати на сплату судового збору в сумі 1488,60 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне:

Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем заявлено до стягнення 5850,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на правову допомогу, та уклав договір з адвокатом, в якому зазначено обсяг та форми надання правової допомоги та визначено, що година робочого часу адвоката складає 1300,00 грн.

Як вбачається з розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 06.09.2022, було надано правову допомогу наступного характеру:

- ознайомлення, вивчення та правовий аналіз матеріалів для підготовки позовної заяви 30 хв. 650,00 грн.;

- підготовка процесуальних документів: 1) позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та додатки до позову; 2) заяви про забезпечення позову; 3) підготовка запитань до сторін у справі 3 год. 3900,00 грн.;

- участь в судовому засіданні 1 год. 1300,00 грн.

Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру від 06.09.2022, ОСОБА_1 оплатив 4000,00 грн. за представництво інтересів та надання правової допомоги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.09.2022.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, доводи клопотання Відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, та у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача підтверджених витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, ст. ст. 589, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77, 81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі за № 79498 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") заборгованості, що виникла по кредитному договору в розмірі 76111,37 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") (, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21/27, офіс 405), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. та 496,20 грн., а всього в сумі 1488,60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (ТОВ "ФК "АВАНСАР") (, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21/27, офіс 405), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Л . О . Колісник