Справа № 489/7885/21
Провадження №2/489/827/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_5 . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.02.2010 по 18.10.2021. Шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу, вона з відповідачем проживають в одному будинку, але в різних квартирах. Донька залишилася проживати разом з нею. Оскільки відповідач не дозволив їй забрати сина, вона змушена винаймати квартиру в тому ж будинку, щоб мати можливість бачити сина та спілкуватися з ним. Проте, це можливо лише тоді, коли відповідач дозволяє бачитися та спілкуватися з сином. На даний час, вона та їх спільні діти перебувають під моральним та психологічним насильством з боку відповідача. Іноді відповідач не дозволяє їй бачитися з сином, погрожує їй, виражається нецензурною мовою. Син часто засмучується з цього приводу. Діти дружні між собою, вони люблять проводити час разом, оскільки мають спільні інтереси, а відповідач своєю емоційною поведінкою чинить перешкоди їхньому спілкуванню, забороняючи сину приходити до них в гості або йти разом на прогулянку. Під час суперечок з відповідачем, з метою захисту власних інтересів та інтересів дітей, вона неодноразово зверталася до органів поліції. Діти дуже прив`язані до неї і один до одного, їх проживання з нею відповідає їх інтересам. Вона працює, має стабільний дохід, власне житло, має можливість забезпечити дітям належні умови проживання, виховання, водити їх гуртків. Спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і в закладах освіти, де навчаються діти, характеризується позитивно.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. зазначає, що після розірвання шлюбу з позивачкою, їх спільний син ОСОБА_6 , проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Донька проживає разом з позивачкою. Позивачка не виконує своїх батьківських обов`язків належним чином, не приділяє уваги сину, не займається його вихованням та розвитком. Він як батько, не чинить перешкод відповідачці у спілкуванні з сином, проте, син не виявляє бажання спілкуватися з матір`ю. Він, як сумлінний батько, робить все можливе, щоб його син ріс здоровим, щасливим, був фізично, духовно, культурно та інтелектуально розвинений та зростав у стабільній атмосфері розуміння та взаємоповаги. Син, дуже прив`язаний до нього, отже, його проживання з ним, як його батьком, відповідає його інтересам. Має можливість забезпечити своєму синові належні умови проживання, виховання та особисто займатися тренуванням сина в спортивному залі. Позивачка чинить на їх спільного сина психологічний тиск. Після спілкування сина з позивачкою, у сина почала спостерігатися дуже висока тривожність та після їх зустрічей, плаче та просить нікому його не віддавати.

Від позивачки надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просить задовольнити в повному обсязі. Вказує, що твердження відповідача про те, що вона не виконує батьківські обов`язки по відношенню до свого сина і що хлопчик не бажає спілкуватися з матір`ю не відповідає дійсності, оскільки сам відповідач створює перешкоди спілкуванню її з сином, про що свідчать чисельні звернення її до органів поліції. Про бажання спілкуватися з сином, займатися його вихованням, дарувати свою материнську любов і тепло свідчить той факт, що вона вийняла квартиру в одному будинку з відповідачем, щоб мати можливість якнайчастіше бачити сина. Відповідач все частіше перешкоджає зустрічам її з сином, вчиняє розбір стосунків, провокує сварки в присутності дітей. Саме це і стало однією із основних причин її звернення до суду за захистом законних прав дітей та гідне, спокійне життя. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач не надав жодного вагомого доказу та аргументу на свою користь. Власного житла відповідач не має. Твердження відповідача, що для сина створені всі належні умови для проживання не відповідає дійсності. Відповідач від іншого шлюбу має двох повнолітніх дітей з якими не спілкується і не приділяє уваги. Щодо наданих відповідачем квитанцій з оплати за відвідування дитячого садка сином, зазначає, що дані квитанції не можуть бути доказами по справі, оскільки не містять підпису уповноваженої особи та печатки банку. Деякі абзаци відзиву просто переписані відповідачем з позову, що свідчить про відсутність у відповідача власних аргументів і доводів. Щодо встановлення місця проживання доньки відповідач аргументовано не висловився. Вона категорично проти поділу дітей за місцем проживання, оскільки діти прив`язані один до одного, мають спільні інтереси. Постійне проживання дітей з батьком може завдати їм психологічної травми, перешкодити їхньому повноцінному розвитку та спокійному матеріально забезпеченому існуванню.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, відповідно до якого просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_2 . Мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою за зустрічним позовом перебував в зареєстрованому шлюбі з 12.02.2010. Шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З народження, діти проживали разом з ним, однак після розлучення відповідачка забрала доньку ОСОБА_7 і на теперішній час вихованням сина не займається. Син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. ОСОБА_8 не виконує своїх батьківських обов`язків належним чином, не приділяє уваги сину, не займається його вихованням та розвитком. Він як батько, не чинить перешкод відповідачці у спілкуванні з сином, проте, син не виявляє бажання спілкуватися з матір`ю. Він, як сумлінний батько, робить все можливе, щоб його син ріс здоровим, щасливим, був фізично, духовно, культурно та інтелектуально розвинений та зростав у стабільній атмосфері розуміння та взаємоповаги. Син, дуже прив`язаний до нього, отже, його проживання з ним, як його батьком, відповідає його інтересам. На сьогоднішній день він отримує пенсію та працює, за що отримує стабільний дохід. У відповідності з характеристикою з місця роботи він зарекомендував себе з позитивного боку, як кваліфікований та відповідальний працівник. Спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно. В квартирі створено усі умови для проживання дитини. Має можливість забезпечити своєму синові належні умови проживання, виховання та особисто займатися тренуванням сина в спортивному залі. Відповідачка чинить на нього та сина психологічний тиск, який виражався в постійних сварках, про що неодноразово він заявляв до поліції. Після спілкування сина з відповідачкою, у сина почала спостерігатися дуже висока тривожність.

Ухвалою суду від 26.11.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, зобов`язано надати висновок щодо розв`язання спору.

Ухвалою суду від 27.01.2022, відзив на позовну заяву повернуто відповідачу без розгляду.

Ухвалою суду від 28.01.2022, цивільну справу № 489/7885/21 об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 489/497/22.

Ухвалою суду від 13.09.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду цивільної справи за відсутністю сторін, суд керується тим, що сторони скористались процесуальними правами на подання заяв по суті справи, клопотань про проведення експертизи, витребування доказів, тощо. Також бере до уваги тривалість розгляду, належність повідомлення сторін та учасників справи, необхідність дослідження додаткових доказів, окрім тих, що наявні в матеріалах цивільної справи, допиту свідків, тощо.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно приписів ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2021.

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Між батьками виник спір щодо визначення місця проживання дітей.

Стаття 51 Конституції України закріплює рівність прав і обов`язків подружжя у шлюбі та сім`ї та однакову охорону державою як материнства, так і батьківства в цілях забезпечення охорони сім`ї та дитинства, що знайшло свій розвиток у ч. 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Крім того, суд при ухваленні рішення враховує практику Верховного Суду (постанова КЦС ВС у справі № 343/1500/15-ц від 30 травня 2018 року) та Європейського суду з прав людини:

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Принципом Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5).

Судом було зобов`язано Орган опіки надати висновок щодо розв`язання спору.

ВК ММР надано висновок від 06.10.2022 відповідно до якого Орган опіки та піклування вважає за можливе розглянути питання про визначення місця проживання дітей після проведення роботи з батьком та припинення воєнних дій.

З висновку вбачається, що спеціалістами служби здійснювались виходи як за місцем проживання матері так і за місцем проживання батька. Зібрано характеризуючий матеріал на обох батьків, встановлено наявність умов для виховання дітей в місцях їх проживання. Також зазначено, що при розлученні дівчинка залишилась проживати з матір`ю, а хлопчик з батьком, між колишнім подружжям є конфлікт, який вони не можуть самостійно подолати. Кожен з батьків має самостійний прибуток, позитивно характеризується, доглядає за дітьми сприяє їх розвитку.

При цьому з 07.09.2022 ОСОБА_2 повідомив навчальний заклад де навчається ОСОБА_9 про неможливість здійснення дистанційного навчання, а 19.09.2022 повідомив керівництво навчального закладу, про те що дитина буде навчатись дома. Для проведення бесіди та отримання висновку щодо визначення місця проживання дітей батько не являється, на зв`язок з спеціалістами служби не виходить на дзвінки не відповідає, його місце знаходження разом з дитиною на даний час не відоме. Мати неодноразово зверталась до правоохоронних органів з метою встановлення місцезнаходження дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З паспорта серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради за вих. № 23070-07-05 від 09.07.2021 та за вих. № 23070-07-05 від 09.07.2021, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів мистецтв і прикладних ремесел експериментальний навчальний заклад всеукраїнського рівня «Академія дитячої творчості» Миколаївської міської ради Миколаївської області від 27.10.2021 за вих. № 02-24/410, ОСОБА_10 є ученицею 6-В класу Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів мистецтв і прикладних ремесел експериментальний навчальний заклад всеукраїнського рівня «Академія дитячої творчості» Миколаївської міської ради Миколаївської області. Мати, ОСОБА_5 постійно підтримує контакт зі школою, цікавиться успішністю дитини, спілкується з вчителями, батьківські збори відвідує постійно.

З довідки Дитячо-юнацької спортивної школи № 1 Управління у справах фізичної культури та спорту Миколаївської міської ради від 27.10.2021 за вих. № 149, ОСОБА_10 займається на відділенні стрибків на батуті у дитячо-юнацькій школі № 1 м. Миколаєва з 01.09.2017 по цей час.

Відповідно до довідки Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів мистецтв і прикладних ремесел експериментальний навчальний заклад всеукраїнського рівня «Академія дитячої творчості» Миколаївської міської ради Миколаївської області від 05.11.2021 за вих. № 02-24/444, ОСОБА_10 займається в ансамблі танцю «Джамп» з 2019 року.

Як вбачається з довідки Миколаївської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів мистецтв і прикладних ремесел експериментальний навчальний заклад всеукраїнського рівня «Академія дитячої творчості» Миколаївської міської ради Миколаївської області від 22.08.2022 за вих. № 161, ОСОБА_10 дійсно навчається у Миколаївській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів мистецтв і прикладних ремесел експериментальний навчальний заклад всеукраїнського рівня «Академія дитячої творчості» в 7-В класі. З 01.09.2022 буде навчатися на дистанційній формі навчання.

Згідно довідки з навчально-виховного комплексу № 2 «Зоря» ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» від 29.09.2021 за вих. № 14/7-2/36, ОСОБА_6 є учнем 2-В класу НВК № 2 «Зоря». ОСОБА_11 приймає участь у вихованні сина, постійно цікавиться успіхами сина, приймає активну участь у житті класу, спілкується з педагогами щодо навчання сина, радіє його успіхам і досягненням. З 01.09.2021 по сьогоднішній день, мама навчальний заклад відвідує не часто. Двічі - тричі на тиждень спілкується з педагогами по телефону щодо навчання сина.

Згідно довідки з навчально-виховного комплексу № 2 «Зоря» ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» від 21.10.2021 за вих. № 14/7-2-41, ОСОБА_6 є учнем 2-В класу НВК № 2 «Зоря». ОСОБА_12 приймає активну участь у вихованні сина, цікавиться його успіхами, спілкується з педагогами, приймає активну участь у житті класу. Щоденно приводить сина до шкоди і забирає його.

З квитанцій АТ «Ощадбанк», долучених до матеріалів справи ОСОБА_2 , вбачається, що у вересні, листопаді та грудні 2021 року, здійснювалася оплата за дитячий садок ЦБДУ ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» за ОСОБА_4 (а.с 83-84).

Як вбачається з довідки Початкової школи № 2 Миколаївської міської ради від 17.08.2022 за вих. № 47, ОСОБА_6 є учнем 2-го класу початкової школи № 2 . Під час дистанційного навчання з 28.03.2022 по 31.05.2022 на зв`язок з вчителем не виходив та навчальний матеріал під керівництвом педагогів не опановував.

Згідно довідки Початкової школи № 2 Миколаївської міської ради від 22.08.2022 за вих. № 50, ОСОБА_6 є учнем 3 класу Початкової школи № 2.

З повідомлення Початкової шкоди № 2 від 07.09.2022 за вих. № 53, вбачається, що після початку війни батько ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , вийшов на зв`язок з учителем у березні місяці лише один раз та повідомив про те, що дитина здорова, проживає з ним, але виходити на зв`язок з учителем та навчатися дистанційно немає можливості. Наприкінці серпня вчитель попросила тата написати заяву про те, на якій формі навчання буде навчатися ОСОБА_9 та надати електронну пошту для приєднання дитини до гул-класу. Але заяву, про те, на якій формі буде навчатися Богдан та електронну пошту, тато не надав. За якою адресою наразі проживає дитина та в яких умовах, невідомо. ОСОБА_6 з 01.09.2022 до навчання не долучався, зв`язок з дитиною вчитель немає.

З повідомлення Служби у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації від 22.08.2022 за вих. № К-69-22, вбачається, що ОСОБА_5 зверталася до Служби у справах дітей щодо вирішення питання спілкування та участі у вихованні ОСОБА_4 . Спеціалістами Служби у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації відпрацьовано вказану заяву та відвідано адресу проживання батька. Двері в помешкання ніхто не відчинив. На телефонні дзвінки ні батько, ні малолітній ОСОБА_9 не відповідають. Бабуся хлопчика, ОСОБА_13 повідомила, що місцезнаходження свого сина з онуком не знає.

Як вбачається з повідомлення Відділення поліції № 2 Миколаївське районне управління поліції ГУ НП в Миколаївській обл., від 05.08.2022 за вих. № К-32/52-2022, ОСОБА_5 зверталася з заявою про встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . В ході проведення перевірки було встановлено, що окреслене коло питань підпадає під сферу цивільно-правових відносин та вирішується в судовому порядку.

ОСОБА_5 долучено до матеріалів справи відомість нарахування за липень 2022 по ОСББ «Автомобілість», відповідно до якої, квартира АДРЕСА_2 має заборгованість у розмірі 6225,53 грн.

Відповідно до довідки про місце роботи і займану посаду з ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 25.10.2021 за вих. № 08/5-553, ОСОБА_11 працює за Державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» з 20 жовтня 1993 року на посаді табельник, відділ соціальних послуг.

Згідно довідки про доходи ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 25.10.2021 за вих. 472, ОСОБА_11 отримує заробітну плату, яка за період з квітня 2021 року по вересень 2021 року у загальному розмірі становить 57 047 грн. 25 коп.

З характеристики з місця роботи ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», ОСОБА_11 працює за Державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» з 20 жовтня 1993 року. дисциплінарних стягнень та порушень своїх службових обов`язків не має, працює сумлінно та відповідально. Має статус ветерана підприємства. користується повагою серед колег.

Відповідно до характеристики з ОСББ «Автомобіліст» від 21.11.2021, ОСОБА_11 проживає у будинку АДРЕСА_3 з 2010 року. ОСОБА_5 веде здоровий спосіб життя, доброзичлива, охайна господиня, дотримується устава ОСББ «Автомобіліст».

Як вбачається з довідки Первинної профспілкової організації ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» Профспілки працівників суднобудування України від 27.10.2021 за вих. № 60-207, ОСОБА_11 є членом профспілки, та за період з 01 січня по 31 грудня 2021 року профспілковою організацією за рахунок профспілкових внесків їй було надано благодійну матеріальну допомогу у вигляді 2 путівок на відпочинок, оздоровлення та лікування на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 20-22).

ОСОБА_5 належить на праві приватної спільної часткової власності 33/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі - продажу частини житлового будинку від 09.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2942.

Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сформованого 11.10.2006 (а.с 25, 29).

ОСОБА_12 закінчив у 2003 році вищий заклад освіти спільний кооперативний навчальний заклад «Миколаївський торгово-економічний технікум» за спеціальністю «Правознавство» і добув кваліфікацію юриста (а.с 80).

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.01.2022 за вих. № 1400-0205-8/5711, ОСОБА_12 перебуває на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області і отримує пенсію за вислугу років, яка у загальному розмірі, за період з січня 2021 року по грудень 2021 року, становить 49 244 грн. 95 коп.

З довідки - характеристики Дитячо-юнацької спортивної школи № 1 Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради від 31.12.2021 за вих. № 177, вбачається, що ОСОБА_12 в період з 2017 -2019 року тренував дитячу групу з «ОФП», в якій займалися і його діти: ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . ОСОБА_2 характеризується як доброзичливий, комунікабельний, вміє знаходити спільну мову з дітьми та колективом.

Як вбачається з характеристики ОСББ «Автомобіліст», ОСОБА_12 проживає за адресою: АДРЕСА_4 . За роки проживання проявив себе виключно з позитивного боку. За період проживання, скарг від сусідів не надходило. За свідченням сусідів, займається вихованням дітьми, бере активну участь у громадському житті будинку.

ОСОБА_12 нагороджувався Подяками в 2016 році та в 2017 році НВК «Чайка» за активну участь у житті класу та групи.

Згідно довідки № 38 Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 19.01.2022, ОСОБА_12 на обліку не перебуває.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 20.01.2022 за вих. № 16, ОСОБА_12 на наркологічному обліку в КНП «МОЦПЗ» МОР не перебуває.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 16.06.2021, квартира АДРЕСА_5 належить на праві приватної власності ОСОБА_13 на підставі довідки про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі № 60 від 13.06.2017.

22 листопада 2019 року ДООП СП Інгульського ГУ НП в Миколаївській області, відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 110442, строком на 5 діб (а.с 36).

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2020, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Як вбачається з листів Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_5 у вересні та в жовтні 2021 року зверталася до органів поліції з заявами про вчинення ОСОБА_2 щодо неї акти домашнього насильства (а.с 34, 35).

28 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області з заявою про прийняття мір стосовно ОСОБА_5 , з якою виник конфлікт через дітей (а.с 92-95).

Зібрані докази у справі свідчать про те, що батько постійно піклується про сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бере участь у духовному та фізичному розвиткові; у батька наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дитини. Проте, відповідач зовсім не приділяє батьківської уваги відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться її успіхами, не бере участі у духовному та фізичному розвитку доньки.

Мати, в той же час, також має позитивну характеристику, місце роботи, власне житло, приділяє максимальну увагу вихованню дітей та їх розвитку, не відокремлює одну дитину від одної. На даний час позбавлена можливості спілкування з сином, оскільки колишній чоловік створював перешкоди, та на даний час його місцезнаходження разом з дитиною не відоме.

ОСОБА_5 заначила, що може забезпечити безпеку сина за кордоном, забезпечивши при цьому його навчання, розвиток, утримання та виховання. Посилалась на те, що місто Миколаїв є прифронтовим містом, яке майже щоденно піддається обстрілам, що створює загрозу для дитини.

У постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц Велика Палата Верхового Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

При вирішенні питання щодо місця проживання дітей з одним з батьків, суд перш за все виходить з інтересів дітей, їх безпеки та можливості навчатись, розвиватись, тощо.

Суд бере до уваги, що внаслідок ухиляння батька від спілкування та проведення з ним роботи спеціалістами служби у справах дітей, орган опіки та піклування позбавлений можливості скласти відповідний висновок.

Також суд бере до уваги, що на даний час місцезнаходження ОСОБА_2 разом з сином не відоме, внаслідок чого мати вимушена звертатись з заявами до правоохоронних органів, давати об`яви про розшук дитини, тощо, також те, що дитина позбавлена навчання у шкільному закладі навіть дистанційно.

Твердження ОСОБА_2 щодо негативного ставлення дитини до матері не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, позивачем не надано належних та достатніх доказів які б вказували на вказаний факт.

Суд приймає факт позитивних характеристик обох батьків, наявність заробітку, можливості утримання та виховання дітей, та при визначенні їх місця проживання керується зокрема принципами Декларації щодо виняткового розлучення матері з дитиною, ставлення батьків до обох дітей, важливість родинних відносин брата з сестрою, сприяння чи ухилення від вирішення спору при збиранні даних службою у справах дітей для подання матеріалів для складання висновку та вважає що визначення місця проживання дітей разом з матір`ю буде відповідати найвищім інтересам дітей, їх безпеці, нормальному фізичному та психічному стану та всебічному розвитку.

З огляду на досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Судові витрати ОСОБА_2 за зустрічним позовом згідно приписів ст. 141 покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з матір`ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 908 гривен (дев`ятсот вісім гривен)

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дітей разом з батьком - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Богоявленський, 1.

Повний текст судового рішення складено «12» жовтня 2022 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева