Справа № 338/169/22
Провадження № 22-ц/4808/935/22
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Петрів Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду, ухвалене суддею Шишком О.А. 21 червня 2022 року у селищі Богородчани, у справі за позовом ОСОБА_2 до Богородчанської територіальної громади в особі Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Богородчанської територіальної громади в особі Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що після смерті її матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 вона є спадкоємицею за законом належного їй при житті майна. В грудні 2021 року за заявою позивача нотаріусом зареєстрована спадкова справа, однак постановою від 20.12.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті матері через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказувала, що такий строк пропустила, оскільки не була достатньо обізнана з порядком прийняття спадщини. Вважала причину такого пропуску строку поважною, тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Богородчанського районного суду від 21 червня 2022 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для подання у нотаріальні органи заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 два місяці з часу набрання законної сили рішенням суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що даним рішенням порушується її право на спадкування.

Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує, що позивач ОСОБА_2 є її тіткою, рідною сестрою її тата ОСОБА_4 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 батько прийняв спадщину як спадкоємець по заповіту, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько помер. Спадкоємцем після смерті батька і відповідно спадкоємцем майна, яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 є вона (апелянт), про що нею подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Зазначає, що територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця спадкоємців. Тому територіальна громада села Глибівка в особі Богородчанської селищної ради не могла бути відповідачем у даній справі, а належним відповідачем є апелянт як спадкоємець ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 по заповіту.

Таким чином позов пред`явлено до неналежного відповідача, а суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі. Тому рішення, на думку апелянта, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Також не погоджується з тим, що недостатня обізнаність позивача з порядком прийняття спадщини може бути підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це не є поважною причиною пропущення такого строку.

Просить рішення Богородчанського районного суду від 21 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта адвокат Волосянко Р.О. доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, наведених у ній.

Інші учасники справи у засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Глибівка Богородчанського району Івано-Франківської області померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

Спадщина відкрилась в день смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Позивач є дочкою ОСОБА_3 та спадкоємицею за законом належного їй за життя майна.

Чоловік спадкодавця (батько позивача) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6), тобто ще за життя ОСОБА_3 .

За заявою позивача приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І. зареєстровано спадкову справу (спадкодавець - ОСОБА_3 ), номер у спадковому реєстрі 68848348 (а.с. 10).

Постановою приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І. від 10 грудня 2021 року №369/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нею пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України, та не подано документів, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що остання після смерті ОСОБА_3 є спадкоємицею за законом належного їй майна, а причина пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини може бути визнана судом поважною.

Однак апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із наданих апелянтом ОСОБА_1 документів вбачається, що вона є дочкою ОСОБА_4 , її дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.10.1982 року (а.с. 52) та повторного Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 08.07.2014 року (а.с. 53).

Позивач ОСОБА_2 є тіткою, рідною сестрою батька ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Згідно копії Заповіту від 07.03.2000 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все належне їй мано заповідала своєму синові ОСОБА_4 (а.с. 49).

Відповідно до копії Довідки Глибівського старостинського округу №9 Богородчанської селищної ради №243 від 21.12.2021 року ОСОБА_4 постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 51).

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.07.2021 року (а.с. 50).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1 , про що нею подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 55, 56).

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 , який у свою чергу є спадкоємцем майна після смерті його матері ОСОБА_3 .

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Наведене свідчить, що територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця спадкоємців.

Такою є правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 23.03.2020 року у справі №394/8/19.

Разом з тим, суд першої інстанції не виконав вимог, передбачених процесуальним законодавством України щодо встановлення кола спадкоємців, не врахував порушення прав та інтересів ОСОБА_1 та не залучив її до участі у справі, хоча даний спір стосується її прав як спадкоємця.

Згідно з частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Апеляційний суд враховує, що згідно з цивільним процесуальним законом на стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів. А тому ухвалене рішення не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Наведене узгоджується також з висновками Верховного Суду в постанові 30 липня 2020 року у справі №645/5298/16-ц (провадження №61-15072св18).

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Богородчанського районного суду від 21 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судовий збір у розмірі 1488,60 грн., сплачений за подання апеляційної скарги, необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богородчанського районного суду від 21 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Богородчанської територіальної громади в особі Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 1488,60 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 копійок) сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 7 листопада 2022 року.