У Х В А Л А

28.07.2022 Справа №607/9566/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовуподану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного нотаріуса (державного реєстратора) Кременецької державної нотаріальної контори Остапчук Віталій Петрович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Тернопільській області про припинення речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , державного нотаріуса (державного реєстратора) Кременецької державної нотаріальної контори Остапчук Віталій Петрович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Тернопільській області про припинення речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації відповідно до якої просить припинити речове право, право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомсті, номер запису про право власності/довірчої вланості:34819127, дата державної реєстрації 19.12.2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52, загальною площею 293,2 кв.м., житлова 119,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок, а також рішення державного нотаріуса (державного реєстратора) Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначений житловий будинок; визнати недійсною та скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ТП50, виданий 01.03.2019 року, видавник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільскій області.

27 липня 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову у даній справі шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, передачу третім особам, передачу в користування, оренду, заставу, міну, обмін, дарування, тощо житлового будинку, об`єкту житлової нерухомсті, номер запису про право власності/довірчої вланості:34819127, дата державної реєстрації 19.12.2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52, загальною площею 293,2 кв.м., житлова 119,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії правового характеру стосовно даного буинку, а також накласти арешт на нього.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник вказує на те, що ОСОБА_1 , 03.09.2004 року згідно нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу майнових прав купила у ОСОБА_3 майнові права, якими є право вимоги передачі незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , процент готовності якого склав 55 відсотків, загальна вартість якого складає 53202 грн. Вважає, що у неї, 03.09.2004 року виникло право власності на вказаний незавершеним будівництвом житловий будинок процент готовності якого складає 55 відсотків. 27.12.2010 року Тернопільським міськрайонним судом у справі №2-178/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування вартості будівництва та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення нікчесності правочинів ухвалено рішення яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкоування вартості будівництва задоволено та вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 082 500 грн. витрат на добудову зазначеного житлового будинку та 5730 грн. судових витрат; позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встновлення нікчемності правочинів задоволено та встановлено нікчемність договору купівлі-продажу майнових прав, а саме права вимоги передачі незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладеного 12.08.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , встановлено нікчемність договору купівлі продажу незавершеного будівництвом зазначеного житлового будинку та стягнуто судові витрати. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31.03.2011 року в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 змінено, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 889 822,45 грн. 05.07.2022 року ОСОБА_1 отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна згідно якої житловий об`єкт нерухомості в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві вланості за ОСОБА_2 . Підставою для її реєстрації була декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ТП 50, виданий 01.03.2019 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, державний реєстратор Остапчук В.П. Вважає, що існує факт порушення прав та інтересів ОСОБА_1 внаслідок систематичних дій ОСОБА_2 . Вважає, що такі дії відповідача протягом 10 років свідчать про стійкий намір заволодіти майном позивача, а саме незавершеним будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами із ступенем готовності 87 відсотків за адресою: АДРЕСА_1 . Тому заявник вважає, що у даній справі слід вжити заходів забезпечення позову. Необхідність забезпечення позову заявник зумовлює тим, що на даний час ОСОБА_2 є власником спірного майна та може безперешкодно вчинити дії по його відчуженню.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі,відповідно до вимогст.153 ч.1 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у п. 9 даної Постанови Верховний Суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен переконатися у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, власником житлового будинку загальною площею 293,2 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Предметом поданого позову є вимога позивача про припинення речових прав на спірне нерухоме майно за відповідачем, скасування державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, а також рішення державного нотаріуса (державного реєстратора) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначений житловий будинок, визнання недійсною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Як на підставу поданого позову позивач посилається на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу майнових прав купила у ОСОБА_3 майнові права, якими є право вимоги передачі незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , процент готовності якого становить 55 відсотків, а також на рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі №2-178/10, а тому вважає, що відповідач незаконно зареєстрував своє право власності на вказаний об`єкт нерухомості, чим порушив права та інтереси ОСОБА_1 .

Судом також з`ясовано, що рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 22.02.2017 року у цивільній справі №607/8367/15 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В., ОСОБА_2 , треті особи Тернопільська філія ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Реєстраційна служба Тернопільського РУЮ про визнання недійсними постанови та акту державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись, скасування рішення державного реєстратора та запису про право власності, у задоволенні позову відмолено. Із вказаного судового рішення вбачається, що 13 грудня 2013 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. видано свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,15 га в с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 020010245, вартістю 215 775 грн., оскільки майно не реалізовано/торги не відбулись і стягував ОСОБА_2 виявив бажання залишити за собою не продане майно, що раніше належало ОСОБА_1 та винесено рішення №9037223 про державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, яке може бути ухвалене відповідно до заявлених вимог. Конкретний вид забезпечення позову повинен застосовуватися у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач як на підставу застосування заходів забезпечення позову посилається на те, що станом на даний час ОСОБА_2 є власником спірного майна та може безперешкодно вчинити дії по його відчуженню. Заходи зустрічного забезпечення просить не застосовувати.

Суд виходячи із предмету заявленого позивачем позову, а також змісту заяви про забезпечення позову, із врахуванням підстав обгрунтованості доцільності їх вжиття, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення. Так, на думку судуу, заявником не наведено та не надано доказів, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі, у тому числі реальні наміри відповідача, направлені на відчуження спірного об`єкту нерухомості, на якій заявник просить накласти арешт та заборонити відповідачу вчиняти дії правового характеру. При цьому, суд не приймає до уваги доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із того, що ОСОБА_4 значиться власником спірного майна та на його думку може безперешкодно вчиняти дії по його відчуженню, оскільки доказів наведеної загрози заявником суду не надано.

Також, як вбачається із матеріалів справи, заява позивача не містить належного обґрунтування причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов. Також, на думку суду, заявником не доведено у поданій заяві та не підтверджено належними і допустими доказами обставини, які б вказували на очевидну небезпеку завдання шкоди її правам, свободам та інтересам та які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить захист її прав, свобод чи інтересів в подальшому. Крім цього, суд зазначає, що обгрунтовуючи поданий позов та заяву, ОСОБА_1 покликається на те, що вона згідно договору купівлі продажу від 03.09.2004 року купила у ОСОБА_3 майнові права, якими є право вимоги передачі незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 процент готовності якого складає 55 відсотків, а не на увесь спірний об`єкт нерухомсті, відтак, суд вважає вид забезпечення позову, який просить вжити заявник є неспівмірним із заявленими нею позовними вимогами. Також, як убачається із рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 22.02.2017 року у цивільній справі №607/8367/15, 13 грудня 2013 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. видано свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,15 га в с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 020010245, вартістю 215 775 грн., оскільки майно не реалізовано/торги не відбулись і стягував ОСОБА_2 виявив бажання залишити за собою не продане майно, що раніше належало ОСОБА_1 та винесено рішення №9037223 про державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_2 , про що заявник у поданій ним заяві не зазначив.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-154, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої 27 липня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного нотаріуса (державного реєстратора) Кременецької державної нотаріальної контори Остапчук Віталій Петрович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Тернопільській області про припинення речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсною та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 28 липня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан