Справа № 368/585/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Переселенської територіальної громади Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2022 року до Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Переселенської територіальної громади Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

21.07.2022 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями по цивільній справі №368/585/22 (провадження № 2/368/386/22) за позовом ОСОБА_1 до Переселенської територіальної громади Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії була визначена суддя Шевченко І.І.

26.07.2022 року суддею Шевченко І.І. заявлено самовідвід у справі відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом як потерпіла у кримінальних провадженнях № 0000176 від 08.03.2018 року, № 0000196 від 15.03.2018 року, № 0000448, № 0000298 від 02.04.2021 року, на підставі чого просить суд задовольнити позовні вимоги, визнати протиправними дії відповідачів та вчинити дії.

Проте, ОСОБА_6 як слідчий суддя розглядала скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого від 16.08.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000196 від 15.03.2018 р., про що була винесена ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 07.11.2018 р.

Вважає, що розгляд ОСОБА_6 як слідчим суддею скарги у кримінальному провадженні № 0000196 унеможливлює її участь як судді у вирішенні даного позову про права позивача як потерпілої у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_6 як суддя вже висловила свою думку з приводу прав позивача ОСОБА_1 як потерпілої у кримінальному провадженні № 0000176 від 08.03.2018 р. про що було винесено рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 11.11.2020 року у справі № 368/641/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Кагарлицька місцева прокуратура про відшкодування моральної шкоди, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На підставі викладеного вище, вважає, що розгляд суддею Шевченко І.І. вищевказаних справ вплинув на її позицію як судді щодо даного спору та це може викликати сумнів в її об`єктивності та неупередженості як судді в інших учасників процесу, тому це є іншою обставиною, що виключає її участь у розгляді даної цивільної справи.

Розглянувши заяву про самовідвід судді Шевченко І.І., з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, слід задовольнити заяву про самовідвід.

Пунктом 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 33 ЦПК України).

Відповідно до ст.39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Частинами 1, 2 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ч. 8 ст. 40 ЦПК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, гарантується кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Визначення в Конвенції цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1) чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

Під час провадження у справі та її вирішення ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи. У стороннього спостерігача не повинно бути сумнівів в об`єктивності здійснення суддею правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процессу. Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Обставини, викладені у заяві про самовідвід, дійсно можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді в цій справі, відтак заявлений самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Отже, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 30, 36-40, 260, 263, ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Шевченко І.І. у справі № 368/585/22 за позовом ОСОБА_1 до Переселенської територіальної громади Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії- задовольнити.

Справу передати до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для передання справи до іншого суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.І.Шевченко