справа № 462/723/13- ц
УХВАЛА

09 серпня 2022 року року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на незаконні рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та його керівників,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 8.08.2022 року звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати неправомірними дії суб`єктів оскарження щодо невиконання рішення від 04.04.2013 року Залізничного районного суду м.Львова, справа №462/723/13ц та закінчення виконавчого провадження ВП №40665817 без виконання рішення суду; зобов`язати суб`єктів оскарження виконати рішення суду від 04.04.2013 року Залізничного районного суду м.Львова, справа №462/723/13ц, яке набрало законної сили, усунути порушення (поновити тривале порушене право заявника) та зобов`язати вжити всі заходи для виконання зазначеного рішення суду; винести окрему ухвалу за фактом виявлення умисного невиконання судового рішення, що набрало законної сили та перешкоджання його виконання посадовими особами суб`єктів оскарження, яка надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи до порушників законодавства. У своїй скарзі він визначив себе як скаржника, а особу, чиї дії оскаржує Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Скарга підлягає залишенню без руху за таких підстав.

Згідно зі ст.1Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тож скарга на дії державного виконавця є заявою по суті справи, до якої в силу ч.9 ст.10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК і ГПК, та містити відомості, перелічені п.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

У п.13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг нарішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги. Вимоги до скарги визначені і статтею 175 ЦПК України.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. Таку позицію висловив ВСУ у своїй Постанові Пленуму «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 р. №14.

У порушення приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» заявлені скаржником вимоги за поданою скаргою не містить відомостей щодо визнання протиправною бездіяльність конкретного державного виконавця, не містить фактично посилання на зміст бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та конкретну норму закону, яку порушено. Також не містить зазначення того, які виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, скаржник вважає за необхідне зобов`язати виконати.

Окрім того, в порушення вимог ч.1 ст. 183, ст. 450 ЦПК України скарга не містить зазначення боржника у виконавчому провадженні, його даних та адреси, як заінтересованої особи.

Також ненадання відомостей скаржником стосовно конкретних дій, які на його думку свідчать про бездіяльність конкретних осіб, суд не має можливості вирішити питання щодо застосування ч.ч.1,3 ст.449 ЦПК України.

Крім того, скаржник надав копії письмових доказів, які не засвідчені підписом, а постанова про скасування процесуального документа, яка долучена до скарги у якості доказу, не містить повний текст у зв`язку з неякісним скануванням.

Таким чином подана скарга підлягає усунення визначених недоліків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.85 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява (а в даному випадку скарга) подана без додержання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185,449 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на незаконні рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та його керівників залишити без руху, надавши заявнику для виправлення недоліків строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення недоліків у зазначений строк скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Румілова