Справа № 307/4457/22
Провадження № 2/307/896/22
УХВАЛА
про залишення заяви без руху
15 листопада 2022 року м. Тячів
Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., вивчивши позовну заяву, подану від імені ОСОБА_1 , адвокатом Романюк О.П., про визнання факту народження дитини у певний час та встановлення факту родинних зв`язків,
Адвокат Романюк О.П. 10 листопада 2022 року від імені ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Тячівського відділу ДРАЦС у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про:
1. визнання факту народження особи жіночої статі - ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до медичного свідоцтва № 993-1094 від 06 листопада 2019 року у Тячівському пологовому будинку у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області, громадянство України, та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області, громадянство України;
2. встановлення факту родинних відносин між народженою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , особою жіночої статі та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є рідною мамою, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є рідним батьком, про що внести відповідні записи;
3. встановлення факту народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області, громадянство України та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області, громадянство України, внести відповідний запис.
Вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України виходячи з такого.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).
Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Приймаючи позовну заяву до розгляду суд не здійснює її розгляд по суті, а лише перевіряє дотримання позивачем загальних формальних вимог щодо форми та змісту.
Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування та відповідно до вимог цієї статті у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів - предмету і підстав позову.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що 11 вересня 2001 року, згідно медичного свідоцтва про народження, у Тячівському пологовому будинку у матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 народилася особа жіночої статі, вагою 2300 грамів.
Даний факт народження підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 18 вересня 2001 року, яке видане лікарем ОСОБА_4 в тім, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_2 у Тячівському пологовому будинку народилася дівчинка.
Позивачка та її мати неодноразово зверталися до Тячівського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Закарпатській області як в усній та письмовій формі з проханням зареєструвати народження особи у певний час, але позивачці та її матері постійно відмовляють у проведенні реєстрації.
Зокрема, 8 вересня 2022 року до Тячівського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Закарпатській області направлено заяву з проханням зареєструвати народження особи у певний час, а у разі відмови розглянути заяву та надіслати відповідь. Станом на 04.11.2022 року жодної відповіді не надано та в усній формі повідомлено, що реєстрація особи з пропуском строку буде проведення лише після встановлення факту народження особи у судовому порядку.
Так, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.
Одночасно слід зазначити, що відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Згідно п. 1) та п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Зі змісту поданої до суду заяви вбачається, що правове обґрунтування даної позовної заяви містить посилання на положення норм ЦПК України, що визначають порядок розгляду справ окремого провадження.
Проте, не зазначено обставин, які б вказували на наявність реального спору між позивачем та відповідачем з приводу тих вимог, які заявляються як предмет позову, як і не зазначено доказів, що підтверджували б наявність спірності правовідносин між сторонами.
Відтак, вказані обставини перешкоджають суду впевнитись в наявності між позивачем та відповідачем спору щодо встановлення даних фактів та потреби розгляду даної справи саме в позовному провадженні, а не в окремому.
Отже, позивачу необхідно уточнити свої позовні вимоги, обґрунтувавши їх, вказавши у чому виник спір між нею та відповідачем Тячівським відділом ДРАЦС у Тячівському районі Закарпатської області, зважаючи на те, що заявлені вимоги про визнання факту народження дитини у певний час та встановлення факту родинних зв`язків підлягають розгляду у порядку окремого провадження.
Також у позові позивачкою зазначено, що встановлення факту родинних відносин має юридичне значення і необхідне їй для державної реєстрації народження особи у певний час у матері ОСОБА_2 .
Однак, із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2020 року, яке набрало законної сили, видно, що встановлено факт, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дівчинку.
У той час у позовній заяві відсутні жодні посилання на вказане рішення, яке набрало законної сили, не вказано причини його невиконання та не зазначено підстав для зверення із ідентичною вимогою, відносно якої судом ухвалене рішення під час розгляду справи у порядку окремого провадження.
Щодо сплати судового збору.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Однак, позивачкою не додано квитанцію про сплату судового збору.
Також позивачкою не долучено документів, що підтверджують підстави її звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» зокрема, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).
Із прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 видно, що нею пред`явлено три самостійні вимоги немайнового характеру.
Ураховуючи наведене, а також вимоги Закону України «Про судовий збір» позивачці ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 977,20 грн., надавши до суду оригінал квитанції.
За таких обставин, суддя дійшла висновку, що подана заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.
У зв`язку з викладеним, позивачці необхідно усунути зазначені недоліки та визначитися у якому саме виді цивільного судочинства вона звертається до суду із заявою про встановлення факту народження дитини у певний час та встановлення факту родинних зв`язків та подати відповідну заяву у порядку та формі, що визначені ЦПК України для відповідного виду цивільного судочинства, докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги, інші вимоги, зазнаечені в ухвалі, а також долучити квитанції про сплату судового збору.
Також слід зазначити, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року, «Наталія Михайленко проти України» від 30 травня 2013 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст. ст. 185, 258 - 261 ЦПК України,
Позовну заяву, подану від імені ОСОБА_1 , адвокатом Романюк О.П., про визнання факту народження дитини у певний час та встановлення факту родинних зв`язків, - залишити без руху.
Повідомити позивачку про необхідність виправлення недоліків даної позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити позивачці, що в разі не виконання вимог зазначених в ухвалі суду, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.Р.Сас