Постанова

Іменем України

20 липня 2022 року

м. Київ

справа № 204/7063/19

провадження № 61-16278св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Дніпровська міська рада,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонд-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Корпорейшн», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Праймс», Компанія «Інвест білдінг груп ЛТД»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шаулова Марина Олексіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кухтіна Вікторія Віталіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростислав Олександрович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року у складі суді Самсонової В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Лаченкової О. В., Петешенкової В. І.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У жовтні 2021 року Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонд-Інвест» (далі - ТОВ «Бонд-Інвест»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Корпорейшн» (далі - ТОВ «Капітал Корпорейшн»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Праймс» (далі - ТОВ «Інвест Праймс»), Компанії «Інвест білдінг груп ЛТД».

Просила визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлового приміщення, укладений 11 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Бонд -Інвест», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус) Шауловою М. О., зареєстрований в реєстрі за № 841; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлового приміщення, укладений 17 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Капітал Корпорейшн», посвідчений приватним нотаріусом Шауловою М. О., зареєстрований в реєстрі за № 940; визнати недійсним договір про поділ нежитлового приміщення, укладений 11 квітня 2016 року між ТОВ «Бонд-Інвест» та ТОВ «Капітал Корпорейшн», посвідчений приватним нотаріусом Кухтіною В. В., зареєстрований в реєстрі за № 769; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладений 22 червня 2016 року між ТОВ «Бонд-Інвест» та ТОВ «Інвест Праймс», посвідчений приватним нотаріусом Бондаренком Р. О., зареєстрований в реєстрі за № 1011; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладений 19 вересня 2016 року між ТОВ «Капітал Корпорейшн» та Компанією «Інвест білдінг груп ЛТД», посвідчений приватним нотаріусом Кобельницьким С. І., зареєстрований у реєстрі за № 227.

Просила також скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за:

ОСОБА_1 , номер запису про право власності 13263514, внесений 11 лютого 2016 року приватним нотаріусом Зайченко І. А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

ТОВ «Бонд-Інвест», номер запису про право власності 13654790, внесений 12 березня 2016 року приватним нотаріусом Шауловою М. О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

ТОВ «Капітал Корпорейшн», номер запису про право власності 13740887, внесений 17 березня 2016 року приватним нотаріусом Шауловою М. О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

ТОВ «Інвест Праймс», номер запису про право власності 15088538, внесений 22 червня 2016 року приватним нотаріусом Бондаренком Р. О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

Компанією «Інвест білдінг груп ЛТД», номер запису про право власності 16442415, внесений 17 вересня 2016 року приватним нотаріусом Кобельницьким С. І., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого торговельного павільйону літ. «А-1», загальною площею 48,0 кв. м.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року закрито провадження у цій справі в частині вимог про:

визнання недійсним договору про поділ нежитлового приміщення, що укладений 11 квітня 2016 року між ТОВ «Бонд-Інвест» та ТОВ «Капітал Корпорейшн»;

визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, що укладений 22 червня 2016 року між ТОВ «Бонд-Інвест» та ТОВ «Інвест Праймс»;

визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, що укладений 19 вересня 2016 року між ТОВ «Капітал Корпорейшн» та Компанією «Інвест білдінг груп ЛТД»;

скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідних записів про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

Закриваючи провадження у цій справі в частині зазначених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що предметом спору у цій справі є, зокрема, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та поділу нежитлового приміщення, укладених між юридичними особами, тому між сторонами виникли правовідносини, які підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У жовтні 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їхнє вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

На думку Дніпровської міської ради, ТОВ «Бонд-Інвест»,ТОВ «Капітал Корпорейшн», ТОВ «Інвест Праймс», Компанія «Інвест білдінг груп ЛТД» та ОСОБА_1 порушують майнові права позивача, тому позов про звільнення самочинно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності пред`явлено до всіх зазначених осіб. Вказаний позов пред`явлений до фізичної та юридичних осіб щодо порушення майнових прав, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права: статей 19, 48, 50, 186 ЦПК України; статей 4, 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); статей 124, 125 Конституції України; пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); неврахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 907/1215/18 (провадження № 12-106гс18), від 21 березня 2018 року у справі № 2-1390/11 (провадження № 14-41цс18), від 25 квітня 2021 року у справі № 1522/18417/12-ц (провадження № 14-74цс18).

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року відкрито касаційнепровадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на підставі частини другої статті 389 ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції, яка ратифікована Україною.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ зазначав, що для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» (Белле проти Франції).

У розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Отже, «суд, встановлений законом» охоплює поняття юрисдикції суду, визначеної процесуальним законом.

Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

При визначенні питання належності спору до юрисдикції суду, постає два питання: по-перше, чи підлягає спір вирішенню судами, тобто, чи є він юридичним в розумінні статті 124 Конституції України, якщо так, то до юрисдикції якого суду належить вирішення такого спору.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто, за загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21), предметом розгляду у якій були вимоги першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Березова роща» (далі - ТОВ «Березова роща»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілквей комунікейшн» (далі - ТОВ «Сілквей комунікейшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена садиба» (далі - ТОВ «Зелена садиба»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, Головне територіальне управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтв про право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, Велика Палата Верховного Суду, в аспекті визначення юрисдикційності спору в частині вимог до юридичних осіб, виходила з такого:

«112. Прокурор просить, серед іншого, визнати недійсними свідоцтва на право власності, видані ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн»; визнати недійсними рішення Головного територіального управління юстиції в Київській області про державну реєстрацію за ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн» права власності на земельні ділянки; визнати недійсними договір іпотеки, укладений між ТОВ «Сілквей комунікейшн» і ТОВ «Зелена садиба», та договір іпотеки, укладений між ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Зелена садиба»; витребувати земельні ділянки на користь держави з незаконного володіння ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн».

114. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України в чинній редакції господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

116. Спір у цій справі в частині наведених у цьому розділі позовних вимог є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичних осіб, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (іпотеки), державної реєстрації таких прав.

118. Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених вище позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

120. Отже, судові рішення в частині зазначених у цьому розділі вимог слід скасувати, а провадження у справі в цій частині - закрити».

У справі, що переглядається, Дніпровська міська рада, зокрема, просила визнати недійсним договір про поділ нежитлового приміщення, укладений 11 квітня 2016 року між ТОВ «Бонд-Інвест» та ТОВ «Капітал Корпорейшн»; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладений 22 червня 2016 року між ТОВ «Бонд-Інвест» та ТОВ «Інвест Праймс»; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладений 19 вересня 2016 року між ТОВ «Капітал Корпорейшн» та Компанією «Інвест білдінг груп ЛТД»; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні записи, зокрема, за ТОВ «Бонд-Інвест», номер запису про право власності 13654790, внесений 12 березня 2016 року приватним нотаріусом Шауловою М. О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; за ТОВ «Капітал Корпорейшн», номер запису про право власності 13740887, внесений 17 березня 2016 року приватним нотаріусом Шауловою М. О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; за ТОВ «Інвест Праймс», номер запису про право власності 15088538, внесений 22 червня 2016 року приватним нотаріусом Бондаренком Р. О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; за Компанією «Інвест білдінг груп ЛТД», номер запису про право власності 16442415, внесений 17 вересня 2016 року приватним нотаріусом Кобельницьким С. І., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Отже, спірні правовідносини виникли між юридичними особами.

Тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що вимоги Дніпровської міської радив оскарженій частині за суб`єктним складом підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає можливість розгляду цієї справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на неврахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 907/1215/18 (провадження № 12-106гс18), від 21 березня 2018 року у справі № 2-1390/11 (провадження № 14-41цс18), від 25 квітня 2021 року у справі № 1522/18417/12-ц (провадження № 14-74цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 907/1215/18 (провадження № 12-106гс18) зазначено: «оскільки позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсними і скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та запису про державну реєстрацію цього права, якими посвідчено відповідне право власності на нерухоме майно фізичної особи, то такий приватноправовий спір за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства з огляду на те, що його вирішення впливає на права та обов`язки цієї фізичної особи. При цьому доводи позивача про те, що цей спір виник між юридичними особами стосовно захисту цивільного права ПКП «Ресурс-Захід» на нерухоме майно, не можуть бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків такої фізичної особи».

Верховний Суд не бере до уваги зазначеного висновку, оскільки у наведеній справі позивач звернувся з позовом про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та запису про державну реєстрацію цього права, якими посвідчено відповідне право власності на нерухоме майно фізичної особи.

Водночас у справі, що переглядається, позивач звернувся з позовом, зокрема, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених між юридичними особами, та як на підставу позову посилається на те, правовстановлюючий документ, на підставі якого фізична особа набула права власності, скасований, а тому відчуження спірного майна фізичною особою на користь юридичних осіб є протиправним.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у наведеному заявником прикладі в аспекті визначення підвідомчості господарським судам давала тлумачення змісту статей 1, 2, 12 ГПК України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом (листопад 2015 року), а в цій справі позов пред`явлено у жовтні 2021 року за нині чинної редакції ЦПК України та ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 2-1390 (провадження № 14-41цс18), від 25 квітня 2018 року у справі № 1522/18417/12-ц (провадження № 14-74цс18), на які посилається заявник, зазначила: «критеріями розмежування справ цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог. Велика Палата Верховного Суду вважає захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника й поручителя в межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього».

Проте зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у цій справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко