Справа № 676/3259/22
Номер провадження 2-о/676/150/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересовано особи ОСОБА_3

представника заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа по справі ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з заявою про видачу обмежувального припису. Обгрунтовуючу заяву зазначає, що 08 червня 1996 року уклав шлюб з ОСОБА_3 . Від шлюбу народились 3 дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04 червня 2018 року розірваний шлюб між ним та ОСОБА_3 . На даний час ОСОБА_1 проживає в квратирі, Ѕ якої належить йому на праві спільної часткової власності за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 разом з малолітньою донькою та сином проживає у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . В березні 2021 року заявник звертався до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду з заявою про винесення обмежувального припису, однак рішенням суду йому було відмовлено у зв`язку з недоведеністю обставин. Після такого рішення ОСОБА_3 почала вести себе зухвало, розуміючи, що її дії не знайдуть належної оцінки правоохоронних органів. Спільне життя в квартирі стало нестерпним. ОСОБА_3 систематично проявляє стосовно заявника агресію, цькує, погрожує, психологічно тисне, висловлюється нецензурною лайкою, не пускає в квартиру, псує спільне майно, перешкоджає користуватись спільним майном, знищує особисте майно заявника, речі, їжу, проявляє інші види психологічного, фізиного та економічсного домашнього насильства стосовно заявника, часто вприсутності малолітньої доньки, наносить легкі тілесні ушкодження заявнику. Обставинами, що свідчить про необхідність видачі судом обмежувального припису є факти вчинення кривдником одного з видів насильства, передбаченого ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно інформації, яка надана Кам`янець-Подільським РУП ГУНП у Хмельницькій області, відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника АА №040043 терміном з 26.06.2021 р. по 06.07.2021 р. та станом на 21.04.2022 р. ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку за вчинення домашнього насильства, а ОСОБА_1 на профілактичному обліку не перебуває. На даний час Кам`янець-Подільським РУП ГУНП у Хмельницькій області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 30.03.2021 р. за ознаками ст. 126-1 ККУ. Відносно ОСОБА_3 неодноразово складалисть протоколи про адміністративне правопорушення, які на даний час знаходяться на доопрацюванні в Кам`янець-Подільському РУП ГУНП у Хмельницькій області. Так, 08 грудня 2020 року близько 21 год. 30 хв. за адресою проживання виник конфлікт між ним та ОСОБА_3 в ході якого, ОСОБА_3 шарпала його за одяг та штовхала, ображала, напала на нього у ванній та побила, залила ліжко водою, розбавила шампунь засобом для миття унітазів «Доместос», спричинила йому фізичний біль, внаслідок чого відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП АПР18№694833 від 08 грудня 2021 р. 15 січня 2021 р. суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахіним В.О. матеріали адміністратвиної справи відносно ОСОБА_3 повернуто на доопрацювання до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області. До цього часу рішення не прийнято, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 неодноразово направлявся судом на доопрацювання. 08 липня 2021 р. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 навмисно викинула білизну заявника з балкону, била його ногами, чинила на нього психологічний тиск, домашнє насильство психологічного характеру та завдала шкоди психічному здоров`ю. за цією подією складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ВАБ № 497121 від 08 липня 2021 р. 23 вересня 2021 р. суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Воєвідко Я.І. матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_3 повернуто на доопрацювання до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області. До цього часу рішення не прийнято. З 18 березня 2021 року заявник звертався до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області з приводу наступних подій: 25.03.2021 р. - позбавлення документів та неможливість ними користуватись та належним майном квартирою; 05.06.2021 р. нанесення легких тілесних ушкоджень (проводиться досудове розслідування); 13.10.2021 р. - викрадення спільного майна, позбавлення можливості користуватись спільним майном; 29.10.2021 р. - нанесення легких тілесних ушкоджень (проводиться досудове розслідування); 04.01.2022 р. - позбавлення можливості користування майном квартирою, недопуск до квартири; 04.04.2022 р. - нанесення легких тілесних ушкоджень (проводиться досудове розслідування); 07.04.2022 р. - нанесення легких тілесних ушкоджень (проводиться досудове розслідування); 08.04.2022 р. - наклеп з метою переслідування та психологічного тиску у зв`язку з відкритими кримінальними справами; 12.04.2022 р. - викрадення коштів, особистого майна, одягу та ключів від квартири; 05.05.2022 р. - пошкодження майна та позбавлення можливості користуватись; 27.05.2022 р. - пошкодження майна та позбавлення можливості користування майном та документами; 30.05.2022 р. пошкодження майна та позбавлення можливості користування майном та документами; 10.06.2022 р. пошкодження спільного майна; 14.06.2022 р. пошкодження спільного майна, неможливість ним користуватись; 21.06.2022 р. - позбавлення можливості користуватись спільним майном; 28.06.2022 р. - знищення спільного майна, переслідування; 08.07.2022 р. - позбавлення можливості користуватись спільним майном через його викрадення. На підстави вищевикладеного просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав: заборонити ОСОБА_3 наближатись ближче ніж на 100 м. до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісною власністю (пральною машинкою, газовою плитою, газовою колонкою, мікрохвильовою піччю, кондиціонером, меблями); заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, їй невідомому, переслідувати.

В суді заявник та його представник заяву підтримали, просять задовольнити.

Заінтересована особа та її представник в суді заперечили щодо видачи обмежувального припису, надала відзив. Проти задоволення заяви заперечує, оскільки задоволення заяви потягне протиправне обмеження прав ОСОБА_3 на користування спільним майном подружжя, яке на даний час перебуває у спільній власності. Вказує на те, що сам факт постійного звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з підстав вчинення щодо нього психологічного, економічного, фізичного насильства або не врегульованих між сторонами майнових питань свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, але не підтверджує факт того, що ОСОБА_3 вчинила щодо заявника будь яке насильство, що є необхідною умовою для вжиття судом спеціальних заходів, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Вважає, що заявником не надано належних та допустимих доказів вчинення будь-якого насильства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 . Рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи), однак заявником не надано доказів наявності таких ризиків.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Спірні правовідносини врегульовані Законом Українивід 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 2, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника- це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однієюіз характеристик якого є повторюваність.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 існують неприязнені відносини та сторонами в судвому порядку вирішується спір щодо встановлення порядку користування спільною квартирою.

Необхідність видачі обмежувального припису заявник аргументовував вчиненням щодо нього психологічного, економічного, фізичного насильства.

В обґрунтування вказаних обставин заявником надано копії заяв до правоохоронних органів.

Разом з цим, наведені в заявах обставини не містять ознак психологічного, економічного та фізичного насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Події, які відображені на фото світлинах, відеозапису не підтверджують вчинення насильства відносно ОСОБА_1 .

Сам факт звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів стосовно неправомірних дій ОСОБА_3 відносно нього свідчить про наявність конфлікту між заявником та ОСОБА_3 , але не підтверджує факт того, що остання вчинила психологічне, фізичне, економічне насильство, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 в заяві не зазначає про будь-які дії ОСОБА_3 , як то словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, інші дії або бездіяльність, що викликали у ОСОБА_1 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тому суд ставить під сумнів застосування ОСОБА_3 психологічного насильства.

Застосування економічного насильства ОСОБА_1 вбачає в тому, що ОСОБА_3 вивезла з спільної квартири побутову техніку, речи домашнього вжитку, особисті речі, чим створила йому некомфорті умови для забезпечення своїх основних потреб.

ОСОБА_3 не заперечила даний факт, але мотивує тим, що це майно належить їй, так як придбано за її кошти, що підтверджує наявність спору між сторонами щодо поділу спільного майна. Інші дії, про які зазначає ОСОБА_1 , як то умисне розмороження полуфабрикатів, пошкодження одягу та взуття, що належить ОСОБА_1 , не носить систематичний характер.

Доказів того, що пошкодження стіни в квартирі, меблів спричинили йому загрозу життю або шкоду здоров`ю заявником не надано.

Зіпсовані яблука та цибуля на думку суду не несуть загрози здоров`ю заявника, так як заявник не позбавлений можливості ці продукти утилізувати.

Крім того, будь-яких даних про притягнення ОСОБА_3 за заявами ОСОБА_1 до будь-якого виду юридичної відповідальності, матеріали справи не містять.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що між сторонами існує спір щодо поділу майна подружжя.

На даний час в суді вирішується спір щодо встановлення порядку користування спільною квартирою.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

ОСОБА_1 не проживав у спільній квартирі з вересня 2021 року по березень 2022 року. ОСОБА_3 не проживає в спільній квартирі з березня 2022 року по даний час.

Матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_3 вчиняє дії щодо розшуку ОСОБА_1 , його місця перебування.

Третя особа, з метою захисту якої ОСОБА_1 просив встановити обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , не є постраждалою особою в розумінні Закону України статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За таких обставин суд вважає, що заявником не доведено вчинення ОСОБА_3 відносно нього домашнього насильства та існування ризиків вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення і такі ризики є реальними, вважає, що вимоги ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису у вигляді зазначених заходів не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 262- 265, 350-1 350-6 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи ОСОБА_3 - відмовити.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.