Справа № 708/688/22
Провадження № 2/708/175/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

16 серпня 2022 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А.О., розглянувши позову заяву ОСОБА_1 до Чигиринського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Золотоніського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Куріловича С.О. звернувся до суду з позовом про зняття арешту на нерухоме майно. На обґрунтування заявленого позову зазначено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час оформлення спадщини позивачеві стало відомо, що на належне померлому майно накладені арешти, які були накладені відповідачами під час примусового виконання рішень судів, ухвалених у порядку цивільного судочинства, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. Зокрема постановою відділу ДВС Чигиринського районного управління юстиції від 13.10.2008 накладено арешт на нерухоме майно боржника. Вказане виконавче провадження у подальшому через відсутність у боржника майна було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Постановою відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції від 12.03.2011 накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Вказане виконавче провадження у подальшому через відсутність у боржника майна було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

У зв`язку зі спливом строків зберігання виконавчих проваджень вказані матеріали знищені, скасувати наявні обтяження у позасудовому порядку немає можливості, підстави збереження обтяження у вигляді арештів наразі припинені у зв`язку із закінченням строків повторного звернення до органів виконавчої служби, тому просить суд зняти обтяження на нерухоме майно, а саме арешти нерухомого майна.

Дослідивши вказану позовну заяву суддею встановлені підстави для відмови у відкритті провадження, що обґрунтовується наступним.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції, яка діяла станом день виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, виконавчі листи були повернуті стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Тобто стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконане боржником.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

В пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 вказано, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року.

Такі висновки були висловлені колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2020 (справа № 201/10187/18, провадження № 61-6651св19).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За таких обставин у зв`язку зі смертю боржника у виконавчих провадженнях ОСОБА_2 позивач у справі ОСОБА_1 є правонаступником, відповідно має право звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України для сторони виконавчого провадження.

Також суд ураховує, що померлий ОСОБА_2 на підставі судових рішень, ухвалених у поряду цивільного судочинства, був боржником, рішення суду не виконано, наявний спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт. Крім того, арешт накладено на майно ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому ОСОБА_1 , як правонаступник померлої особи, не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 3 ст. 186 ЦПК України).

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом. Разом з тим позивач не позбавлений можливості звернутись до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця з відповідними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 15, 25 ЦК України, ст.ст. 4, 46, 47, 55, 186, 251, 272 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Чигиринського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Золотоніського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у п`ятнадцятиденний строк з дня її постановлення.

Суддя А.О. Попельнюх