Провадження № 2/756/1003/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретарів - Демченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Приватне акціонерне товариство «ЛАСТІВКА», Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997 року ОСОБА_1 та його мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є власниками в рівних долях двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті матері, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, йому стало відомо, що на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 накладено арешт.

Позивач з`ясував, що Подільським районним судом міста Києва по справі № 2-1581-03 від 03.11.2003 задоволено позов ВАТ «Ластівка» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за квартплату та комунальні послуги.

На виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист №2-1581 від 14.01.2004.

Постановою № АК №6494578 від 30.08.2004 року Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва на виконання вищевказаних виконавчих листів накладено арештна на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , який зареєстровано Четвертою київською державною нотаріальною конторою, про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за №62089184 від 15.06.2005.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 , 1967 р.н., як зазначено в постанові про арешт майна боржника, не має жодного відношення до Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , оскільки остання належала, ОСОБА_2 , 1930 р.н.

Позивач зазначає, що державний виконавець помилково виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, щодо особи, яка не була стороною у справі, саме однофамільці, але з іншою датою народження.

В ході розгляду справи залучено третю особу ПрАТ «ЛАСТІВКА» та Одинадцяту Київську державну нотаріальну кантору.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник ПрАТ «ЛАСТІВКА» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв не надали.

Представник Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв не надали.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997 року ОСОБА_1 та його мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 були власниками в рівних долях двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Подільським районним судом міста Києва по справі № 2-1581-03 від 03.11.2003 задоволено позов ВАТ «Ластівка» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з квартплату та комунальні послуги.

На виконання вищевказаного рішення суду постановою № АК №6494578 від 30.08.2004 року Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва накладено арештна на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , який зареєстровано Четвертою київською державною нотаріальною конторою, про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за №62089184 від 15.06.2005.

Із відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.11.2021 року за № 116609 вбачається, що надати інформацію про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості не є можливим, оскільки виконавче провадження знищено.

У відповідності до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт накладений на майно боржника.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1967 р.н., як зазначено в постанові про арешт майна боржника, не має жодного відношення до Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , оскільки остання належала на час арешту ОСОБА_2 , 1930 р.н.

Таким чином у суду є всі підстави вважати, що на час накладення арешту та на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження які накладені у зв`язку із виконанням рішення Подільського районного судом міста Києва по справі № 2-1581-03 від 03.11.2003, у якій стороною була інша особа, відмінна від тієї на майно якої накладено арешт.

Суд вважає за потрібне відмовити позивачу у задоволенні частини вимог про припинення обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки задоволення вимог про зняття арешту з майна не позбавляє можливості позивача в загальному прорядку звернутись до встановлених законом органів для вирішення питання щодо припинення обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Приватне акціонерне товариство «ЛАСТІВКА», Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна -задовольнити частково.

Зняти ?? арешт з Ѕ квартири АДРЕСА_1 , накладений в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції, на підставі постанови про арешт майна боржника АК №494578 від 30.08.2004 року, яка належить ОСОБА_2 , 1930 року народження.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук