Справа №613/502/22 Провадження № 2/613/272/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м.Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за якою просить: розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20 липня 2007 року Відділом державної актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №808.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, останні місяці постійно почали виникати конфлікти, причиною яких стало несумісність характерів, зовсім протилежні погляди на сімейне життя, непорозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків, ми остаточно припинили наші подружні відносини, всі фізичні та духовні зв`язки між ними втрачені.

Положеннями ч.1 ст.27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Згідно положень глави 2 розділу І ЦПК України під місцем проживання фізичної особи розуміється зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Правовий аналіз наведених положень ЦПК України свідчить про право позивача на звернення з позовом про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання або перебування, як позивача, у разі, якщо на її утриманні є малолітні або неповнолітні діти так і відповідача.

У позовній заяві зазначено, що позивач та відповідач фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження адреси фактичного проживання позивачем додано до позовної заяви копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 року N 6304- та №6304-.

Згідно з довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 року N 6304- та №6304-, фактичним місцем проживання сторін є: АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що для цілей визначення територіальної юрисдикції (підсудності) даної справи до уваги слід брати відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання сторін, як того вимагають положення ч.1 ст.27, ч.2 ст.28 ЦПК України.

Визначаючи територіальну підсудність даної справи Богодухівському районному суду Харківської області, позивач додає до позовної заяви копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 року N 6304- та №6304-, згідно якої фактичним місцем проживання сторін є: АДРЕСА_1 .

Проте, підлягає прийняттю до уваги та обставина, що довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 року N 6304- та №6304-, не є документами, що підтверджують зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання сторін.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 N 1382-IV (зі змінами та доповненнями) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

З 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року N 1706-VII (надалі - Закон N 1706-VII), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону N 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 N 509 (далі - Постанова N 509).

Відповідно до пункту 1 Постанови N 509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 207 від 02.03.2016 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно) відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, 09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову N 579 "Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання", якою внесено зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", а саме виключено в абзаці першому слова "та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи". Вказана постанова набрала чинності з 16.08.2017.

Отже, з 16.08.2017 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, надані позивачем копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документами, які в розумінні частини першої статті 28 ЦПК України, вимог Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 207 від 02.03.2016, підтверджує зареєстроване місце проживання позивача та відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана довідка, згідно з пунктом 1 Постанови N 509, є лише документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з копії паспортів сторін, місце проживання позивача - ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , тобто не на території юрисдикції Богодухівського районного суду Харківської області, і тому ця цивільна справа зазначеному суду не підсудна, а по територіальності відноситься до Московського районного суду м.Харкова.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» від 08.03.2022 №2/0/9-22 територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова змінено на Октябрський районний суд м.Полтава.

Приймаючи до уваги, що справа не підсудна Богодухівському районному суду Харківської області, суд вважає за необхідне надіслати справу за підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтава.

Згідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27,28,32,187 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надіслати за підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтава (вулиця Навроцького, 5, Полтава, Полтавська область, 36000).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя