Справа № 132/2471/22
Номер рядка звіту 17
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

04 листопада 2022 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Калинівська міська рада Вінницької області (Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця В.Нестерчука, будинок № 47) про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2022 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Калинівська міська рада Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, яку згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2022 року передано на розгляд судді Сєліну Є.В.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 17.10.2022 року, вказану заяву залишено без руху, заявнику наданий строк для усунення її недоліків, зокрема для надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги, а саме постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

ОСОБА_1 виправила недоліки поданої нею заяви на власний розсуд, а саме замість постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, надала роз`яснення нотаріуса.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні заяви, її повертати заявнику.

З урахуванням цього, неналежне виконання заявником ухвали судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 17.10.2022 року про залишення заяви без руху, та ненадання на її виконання, доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, не є підставою для визнання заяви неподаною та повернення її заявнику, оскільки подання цих доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Суд також враховує, що відповідно до положень статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до приписів частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 4 ЦПК України, регламентовано, що відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Враховуючи зазначені норми процесуального закону, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, принципу верховенства права та гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на звернення до суду за захистом, суд вважає за можливе відкрити провадження за поданою заявою.

При цьому, суд вважає за необхідне заявнику роз`яснити, що згідно частин 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Такий обов`язок, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, лежить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частини 8 статті 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються.

Суд, відповідно до пункту 3 частини 5 статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

У разі ухилення учасника справи від подання належних та допустимих доказів, які мають значення для справи, якщо без цього її розглянути неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ці докази мають значення, може визнати факт, для з`ясування якого витребовуються докази, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 187, 293, 310-311 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження за вказаною заявою.

Розгляд справи здійснювати в порядку окремого провадження.

Призначити судове засідання на 01 грудня 2022 року на 09год.00хв.

Направити заінтересованій особі копію заяви з доданими до неї документами та роз`яснити право на подання письмового пояснення (заперечення) із посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Копію цієї ухвали невідкладно направити особам, які беруть участь у справі.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http//court.gov.ua/fair/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя