Єдиний унікальний номер: 728/834/22
Номер провадження 2/728/270/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Бахмацької міської ради про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2022 року позивачі звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , визначивши за ними: за ОСОБА_1 на 9/16 його часток (1/4 із яких як члена колгоспного двору та 5/16 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 (1/8) та батька ОСОБА_4 (3/16); за ОСОБА_2 на 7/16 часток (1/4 із яких як члена колгоспного двору та 3/16 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник- адвокт Ковалюх В.М. в підготовче засідання не з`явилися, але у своїй заяві останній просив суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. У визначений судом строк відзиву не подали.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які доводилися батьками позивачам (а.с. 8-10), померли, відповідно, 15.06.2017 року та 23.06.2021 року (а.с.11,12).

Після їх смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить відповідна частина домоволодіння за АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту довідки за № 158, виданої 07.07.2022 року Тиницьким старостинським округом Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір. Його членами були: ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , донька ОСОБА_6 (а.с. 13 зворот).

Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в 1976-1989 роках (а.с.16-18).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних».

Таким чином розмір часток кожного зі співвласників будинку складав по 1/4 його частині.

Після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємці першої черги за законом відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у передбачений законодавством шестимісячний термін, спадщину прийняли чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 , оскільки проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 14 зворот).

Таким чином кожен з них мав право на вказане домоволодіння: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 3/8 частини кожен, із яких по 1/4 як співвласник та по 1/8 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на ј частину, як співвласник.

За повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори № 536/01-16 від 05.08.2022 року спадкова справа після померлої ОСОБА_3 не відкривалася, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався з заявою про прийняття спадщини и про відмову у її прийнятті (а.с. 37).

Після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємці першої черги за законом відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у передбачений законодавством шестимісячний термін, спадщину прийняли син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 14), та в подальшому обоє звернулися з відповідною заявою до нотаріуса (а.с. 35).

Таким чином кожен з них мав право на вказане домоволодіння: ОСОБА_1 на 9/16 частин, із яких: 1/4 як члена колгоспного двору та 5/16 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 (1/8) та батька ОСОБА_4 (3/16); ОСОБА_2 на 7/16 частин, із яких 1/4 як члена колгоспного двору та 3/16 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 .

Зі змісту довідки за № 149, виданої 22.02.2022 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.18 зворот).

В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачам у реалізації спадкових прав після померлих батьків в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцями права власності на відповідну частину житлового будинку з надвірними будівлями, внаслідок чого нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 15).

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються спадкоємцями першої черги за законом після померлих батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , своєчасне прийняття ними спадщини, неналежне оформлення спадкодавцями права власності на відповідну частину домоволодіння, за ними в порядку спадкування слід визнати право власності на 5/16 та 3/16 частин, відповідно, вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями.

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом».

За приписами ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом».

Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…».

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку.

Як члени колгоспного двору, позивачі мають право по 1/4 частині кожен, на вищевказане домоволодіння, проте зареєструвати належну їм частину будинку у передбаченому законом порядку позбавлені можливості через відсутність відповідних документів, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за ними слід визнати право власності по 1/4 його частині за кожним, як за членами колгоспного двору.

Керуючись ч. 2 ст. 41 Конституції України, ст.ст. 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 76-81, 89, 200 ч.3, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 23 ППВС України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Бахмацької міської ради про визнання права власності на житловий будинок задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Тиниця Бахмацького району Чернігівської області право власності на 9/16 частин житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , із яких: 1/4 частина як за членом колгоспного двору та 5/16 частин в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 (1/8 частина) та батька ОСОБА_4 (3/16 частин);

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Тиниця Бахмацького району Чернігівської області право власності на 7/16 частин житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , із яких: 1/4 частина як за членом колгоспного двору та 3/16 частини в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 .

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивачка: ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області, м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 17.08.2022 року.

Суддя О.І. Глушко