Справа № 752/7387/17
Провадження № 4-с/752/73/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНА

11 липня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.В.

представника заявника - Мачульного О.І.

представника заінтересованої особи - Кучера М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Київ/, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція», суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із скаргою і просить визнати неправомірною і скасувати постанову від 29 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 63826183, винесену головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Проц В.С.

Посилається на те, що в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за її позовом до ТОВ» «Теплопостачсервіс» про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 15 серпня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року рішення суду було скасовано, уххвалене нове, яким зобов`язано ТОВ» «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла/теплової енергії/, який встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440; зобов`язано взяти теплолічильник на абонентський облік.

На виконання постанови суду нею були отримані виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання.

07 грудня 2020 року головним державним виконавцем Проц В.С. було відкрито виконавче провадження №63826183, однак, не вчинивши будь-яких дій з метою примусового виконання рішення суду, ним було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження начебто після встановлення, що рішення суду виконано в повному обсязі.

Вважає дану постанову незаконною та передчасною і зазначає, що ТОВ`Теплопостачсервіс» не було вчинено жодних дій для добровільного виконання рішення суду, яке набрало законної сили 02 жовтня 2019 року.

Жодні документи, які були оформлені товариством до цієї дати, не мають відношення до виконання постанови Верховного Суду, оскільки документи містилися в матеріалах справи і їм була дана оцінка Верховним Судом.

Оскільки теплолічильник не був повірений, опломбований та взятий на абонентський облік відповідачем, показники, які вона систематично подавала, не враховувалися боржником при виставленні їй платежів за спожиту послугу.

Відповідно до Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 270 від 12 жовтня 2018 року, опломбування вузла комерційного обліку здійснюється пломбами оператора зовнішніх інженерних мереж.

Акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік складається в двох примірниках та підписується представником оператора та власником будівлі.

Один з примірників мав бути вручений їй, як власнику квартири.

Пунктом 10 розділу П Порядку передбачено, що з дати складання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунки за неї.

Вона повідомляла державного виконавця, що ТОВ» Теплопостачсервіс» не повідомив про наміри опломбувати лічильник тепла та не надано акт про прийняття його на облік.

З урахуванням цього вважає, що відсутні підстави вважати, що товариство виконало рішення Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року.

Крім того, пунктом 9 Правил визначено, що роботи з установки засобів обліку води та теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією за рахунок споживача, а на абонентський облік беруться виконавцем.

Пунктами 10 та 20 Правил врегульовано порядок справляння плати за надані послуги за наявності квартирних засобів обліку, а саме за їх показаннями, а в платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку теплової енергії і сума, яка належить до сплати споживачем.

Тобто, інформація, зазначена в постанові про закінчення виконавчого провадження, не узгоджується з вказаним нормативним актом.

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Представник боржника в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги.

З письмових пояснень, які містьться в матеріалах справи вбачається, що вимоги заявника про зобов`язання ТОВ`Теплопостачсервіс» опломбувати та взяти на абонентський облік теплолічильник, встановлений квартирі, та в подальшому нараховувати плату за спожиту теплоенергію за його показниками були предметом вирішення суду.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17 жовтня 2017 року, в позові було відмовлено.

В 2017 році заявник самостійно здійснила повірку теплолічильника в квартирі і надала ТОВ`Теплопостачсервіс» відповідний пакет документів для взяття його на облік, у тому числі Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки від 24 грудня 2017 року.

04 грудня 2017 року ТОВ`Теплопостачсервіс`було введено в експлуатацію та взято на абонентський облік теплолічильник ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої вона є.

Про це був складений відповідний акт від 04 грудня 2017 року, лічильник опломбовано, заявнику, як споживачу, здійснено перерахунок і з грудня 2017 року нарахування за спожите тепло здійснюється на підставі показань лічильника.

Враховуючи, що вказані дії були вчинені до скасування рішення суду, вважає, що постанова Верховного Суду фактично була виконана добровільно до її винесення.

Крім того, зазначені обставини підтверджені і рішенням Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, яким було скасоване рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 24 травня 2021 року, яким було відмовлено в позові ТОВ`Теплопостачсервіс» до заявника про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Рішенням Київського апеляційного суду було встановлено факт опломбування лічильника та взяття його на абонентський облік, а також нарахування плати з грудня 2017 року за надані послуги за показаннями лічильника.

Тобто, на момент ухвалення 24 травня 2021 року рішення Голосіївським районним судом м. Києва, а також рішення Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року вже існувало рішення Верховного Суду, на нього суд першої інстанції посилався, відмовляючи в позові, а Київський апеляційний суд скасовуючи рішення суду та частково задовольняючи позов, послався на нього та фактично встановив його виконання.

Крім того, звернув увагу на те, що повторне прийняття на абонентський облік одного і того ж лічильника, який уже прийнятий на абонентський облік, неможливий з технічної точки зору і це не передбачено законом, як і не передбачено законом зняття з обліку справного лічильника з метою його повторного взяття на облік.

Про введення теплолічильника в експлуатацію та взяття його на облік був повідомлений державний виконавець в рамках виконавчого провадження.

З урахуванням цього вважає постанову державного виконавця правомірною і просить відмовити в задоволенні заяви.

Інші учасники в судове засідання також не з`явилися, про час розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Про причину неявки суд до відома не поставили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15 серпня 2017 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ`Теплопостачсервіс» про зобов`язання вчинити дії.

Предметом спору сторін були вимоги заявника про зобов`язання ТОВ провести повірку засобу обліку тепла, встановленого у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 , та взяти його на абонентський облік.

Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17 жовтня 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року судові рішення в справі були скасовані та ухвалено нове рішення, яким зобов`язано ТОВ» «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла/теплової енергії/, який встановлений у квартирі заявника, опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440 та зобов`язано взяти його на абонентський облік.

На виконання вказаного судового рішення заявником були отримані виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Проц В.С. від 07 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження №63826183.

Постановою від 29 червня 2021 року виконавче провадження було закінчено в зв`язку з виконання рішення суду в повному обсязі.

/ а.с.7 /

Судом також встановлено, що Голосіївським районним судом м.Києва розглядався спір за позовом ТОВ`Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а саме послуги з централізованого опалення.

Рішенням суду від 24 травня 2021 року в позові було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 гружня 2021 року рішення суду було скасоване, ухвалене нове рішення, яким позов був задоволений частково.

Вказаним судовим рішенням було встановлено нарахування заявнику, як власнику квартири, плати за послуги централізованого опалення з грудня 2017 року з урахуванням показників індивідуального засобу обліку, тобто лічильника.

Тобто, фактично підтверджено його повірку та взяття на абонентський облік.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, у тому числі, таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; диспозитивності;забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

З точки зору закону виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За загальним правилом, рішення суду виконують після набрання ним законної сили.

Особа може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Представник ТОВ`Теплопостачсервіс», подаючи до суду пояснення на скаргу, зазначив, що дії, які ТОВ зобов`язано вчинити постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, фактично виконані в грудні 2017 року.

Заявник, оскаржуючи дії державного виконавця, вказані обставини не спростувала і доказів протилежного не надала.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Так, постановою Верховного Суду зобов`язано ТОВ» «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла/теплової енергії/, який встановлений у квартирі заявника, опломбувати тепло лічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440 та зобов`язано взяти тепло лічильник на абонентський облік.

Вказані дії ТОВ були вчинені до ухвалення даного судового рішення і з грудня 2017 року плата за послуги централізованого опалення нараховуються заявнику за даними лічильника, який опломбований і взятий на абонентський облік у встановленому законом порядку.

Представник заявника в судовому засіданні, підтримуючи скаргу, вказані обставини не спростував.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, не спростованих заявником, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10 -12, 447 - 453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 липня 2022 року.

Суддя: К.В. Машкевич