Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6465/21 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н.Я.
Категорія 65 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Коломієць О.С.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

без виклику сторін

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я.

у цивільній справі №279/6465/21 за позовом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за надання послуг з управління будинком, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1 звернулося до суду з позовом. Просило стягнути з ОСОБА_1 борг за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 17 659,17 грн. та понесені судові витрати в сумі 2 270,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Управління вказаним будинком здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного відповідно до Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги». Вказаний будинок знаходиться на обслуговуванні КВЖРЕП №1 відповідно до договору №12/уп.жф від 01.07.2019 року. Відповідач користується послугами позивача, однак оплату за отримані послуги вчасно не проводив, тому утворилась заборгованість, яка станом на 29.11.2021 року становить 17 659,17 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2022 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 борг за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2018 по 01.11.2021 в розмірі 17659 (сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 17 копійок та судові витрати в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що судом безпідставно стягнуто кошти за період з 01.11.2018 по 01.07.2019, який не охоплювався договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №12 уп.жф від 01.07.2019. Так, у додатку до позовної заяви міститься виписка по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.11.2018 по 01.11.2021, що охоплює період часу до початку дії вище вказаного договору. Тому вважає, що враховуючи дану обставину, судом безпідставно стягнуто 3 356,24 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2018 по червень 2019 включно. На думку апелянта, позивачем включено до договору п.13, що не передбачено Типовим договором. Внаслідок чого самостійно збільшено вартість послуги у січні 2021 року, чим незаконно нараховано 5 927,20 грн. На зборах співвласників багатоквартирного будинку 25.06.2019 року необхідність включення даного пункту до Типового договору не ставилася на голосування та не приймалася. Крім того, апелянт вважає, що позивачем не доведено належними доказами факту надання послуг та їх обсяг з управління будинком АДРЕСА_2 , а фактично такі послуги взагалі не надавались. На підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 надала відповідь Коростенського міського голови від 24.02.2022 № 02-17,405 та протокол №84 уп.жф зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 від 25.06.2019 та протокол зі створення ініціативної групи. Вказує, що вказані докази не могла вчасно подати до суду разом з відзивом на позов через введення воєнного стану на території України, здійсненням бомбардувань м. Коростень та те, що в цілях безпеки виїхала до Республіки Польща 03.03.2022 та повернулася лише 23.04.2022.

Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ч.1 ст.369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до ч.1,2,3 ст.12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Статтею 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.13 вказаного Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) ; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд(заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст.14,16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом.

Статтями 20,21 вказаного Закону визначені права та обов`язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону передбачено надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою.

Зобов`язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено, як на виконавця, так і споживача (ст.21 Закону).

Аналізуючи наведені судом норми закону, можна дійти висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги та не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі №206/1148/16-ц від 14.01.2019 року, у справі №712/8916/17 від 13.06.2019 року.

В даному випадку судом встановлено, що відповідно до договору № 12/уп.жф від 01.07.2019 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який укладено між КВЖРЕП №1 в особі ОСОБА_2 та співвласників будинку в особі ОСОБА_3 , позивач має статус управителя будинком по АДРЕСА_2 (а.с.9-11).

Відповідно до п.6 вказаного договору кожен співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Також договором визначено строки проведення оплати за отримані послуги, тарифи. Договором обумовлено його строк дії, умови продовження дії договору та порядок розірвання договору, відповідальність сторін.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань по Договору до 01.10.2018 року не надала.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

За наведених обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: