Справа № 457/1118/19 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/4597/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Ждан К.О.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Позов мотивує тим, що 22 листопада 1986 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 . У шлюбі у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбне життя на даному етапі у них не склалося. Рішенням Трускавецького міського суду від 05 вересня 2019 року укладений між ними шлюб розірвано. Між ним та відповідачкою виник спір щодо поділу набутого ними за час шлюбу спільного майна: 1/2 ідеальної частини у квартирі АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення № 198 загальної площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення № 127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 109,7 кв.м.; житлового будинку АДРЕСА_4 загальною площею 260, 4 кв.м.; земельної ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_4 ; автомобіля марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, коричневого кольору. Відповідачка вважає, що все майно, яке було придбане ними у шлюбі за їхні спільні кошти, належить їй. Вона поміняла замки на вхідних дверях у житловому будинку у м. Стебник та не допускає його у будинок, хоча там залишилися його особисті речі і спільне майно, яке вони купували за спільні кошти сімейного бюджету. З квартири по вул. В.Івасюка , де він проживав останній рік, відповідачка винесла всі цінні речі, побутову техніку, а замки у вхідних дверях виламала ломом, про що він повідомив працівників поліції. Квартиру у м. Львів вони придбали фактично для їхньої спільної дочки, однак відповідачка не надає нотаріальної згоди на укладення договору дарування частки квартири дочці. На думку відповідачки, він має право тільки на одне нежитлове приміщення АДРЕСА_6 площею 25,5 кв.м. Джерелом придбання коштів майна були його власні заощадження та спільні кошти подружжя. З 1996 року він зареєстрований приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність, тривалий час він їздив на заробітки за кордон, а все зароблене вкладав у придбання вказаного майна. На початку 2000-х років він залучив до підприємницької діяльності дружину. 03 червня 1997 року на ім`я його дружини у ОСОБА_7 на підставі Договору купівлі-продажу незакінченого будівництва житлового будинку було придбано незакінчений будівництвом житловий будинок, ступінь готовності якого складав 11%. Будівництво розпочалося попереднім власником на земельній ділянці площею 0,06 га. Дружина набула право власності на земельну ділянку шляхом приватизації на підставі рішення Стебницької міської ради № 446 від 17 грудня 2004 року. Будинок було введено в експлуатацію 21 листопада 20212 року. Квартиру АДРЕСА_3 було придбано ними на підставі інвестиційного договору про пайову участь у будівництві від 29 липня 2005 року. Нежитлові приміщення також були придбані ним та дружиною за час перебування у шлюбі. Квартиру АДРЕСА_1 було придбано ним та їхнім сином ОСОБА_8 . За нормами Сімейного кодексу України відповідачці у цій квартирі належить 1/4 частки. Ним було замовлено оцінку майна у сертифікованих спеціалістів. Вартість 1/2 у квартирі АДРЕСА_1 становить 933718 грн. Вартість нежитлового приміщення № 127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 становить 224504,79 грн. Вартість нежитлового приміщення № 198 загальної площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 становить 356566,44 грн. Вартість квартири АДРЕСА_3 загальною площею 109,7 кв.м. становить 836684,28 грн. Вартість житлового будинку АДРЕСА_4 загальною площею 260, 4 кв.м. становить 2481373,44 грн. Вартість ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_4 становить 75148,20 грн. З даними інтернет-сайтів автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску коштує 18000 доларів США, що становить 450000 грн. Таким чином, загальна вартість спільного майна подружжя складає 5357992 грн. Вартість належної йому частки мала би становити 2678996 грн. Вважає, що окреме майно, набуте за час шлюбу, можна виділити йому в натурі. У відповіді на відзив просить визнати на ним право власності на 1/2 у квартирі АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № 127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109,7 кв.м. та автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, коричневого кольору.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 листопада 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 - відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що відповідачка визнала спірне майно спільним майном подружжя проте заперечував проти його поділу в порядку, зазначеному в позовній заяві. Відмовивши в задоволенні позову, суд залишив спірне майно в спільній сумісній власності, не вирішив спору між сторонами та не захистив порушених прав та інтересів позивача. Зазначає, що вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Стверджує, що суд надав неправильну оцінку доказам у справі, а саме звітам (висновкам) оцінювачів про дійсну вартість майна, яке є предметом спору.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов ОСОБА_1 повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника і його представника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягаєдо задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з тих обставин, що позивачем не представлено суду належного і допустимого доказу вартості всього заявленого до поділу майна, а також, що за відсутності позовних вимог про визнання майна спільним сумісним майном та поділ такого майна відповідно до правил ст.ст. 69, 70 СК України, відсутні підстави для задоволення позову.

З такими висновками колегія суддів не погоджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно:

1/2 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м.;

нежитлове приміщення №198 загальною площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м.;

житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 260,4 кв.м, житлова - 94,1 кв.м.;

земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:080:0047

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного майна подружжя просив визнати за ним право власності на:

1/2 ідеальну частку у квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м.;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м.;

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також просить стягнути з ОСОБА_3 в якості компенсації 234090 грн. за належну ОСОБА_1 1/2 частку у спільному майні подружжя. Судові витрати просив покласти на відповідача.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 відмовився від частини позовних вимог, а саме, щодо стягнення з ОСОБА_3 в якості компенсації 234090 грн. за належну ОСОБА_1 1/2 частку у спільному майні подружжя та покладенні на відповідача судових витрат. Про згадані обставини, позивач додатково заявив в суді апеляційної інстанції.

Також встановлено, що 22 листопада 1986 року між сторонами було зареєстровано шлюб у м. Трускавець Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 /арк. справи 6/. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05 вересня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

За час спільного подружнього проживання в зареєстрованому шлюбі сторони набули 14 травня 2009 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 /арк. справи 11/.

05 грудня 2012 року набули право власності на будинок АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05 грудня 2012 року /арк. справи 16/. У зазначеному документів вказано, що власницею будинку є ОСОБА_3 .

З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 726177 вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована у АДРЕСА_4 . Право власності на зазначену земельну ділянку набуте відповідачкою на підставі рішення Стебницької міської ради від 17 грудня 2004 року № 446 /арк. справи 21/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 жовтня 2005 року нежитлове приміщення №198, площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 /арк. справи 27/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 жовтня 2005 року нежитлове приміщення №127, площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 /арк. справи 31/.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 транспортний засіб марки «Kia Sportage» (номер кузова НОМЕР_1 ) коричневого кольору належить ОСОБА_1 . Дата реєстрації 16 листопада 2017 року.

Відповідно до договору від 12 квітня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 . Розмір частки кожного з них становить по 1/2. З даного договору також вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зазначена квартира належить на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 23 січня 2008 року на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 108-Ж-Ф від 23 січня 2008 року.

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України

від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведенню.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею у набутті майна. Застосовуючи положення статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна за час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у пункті 23 Постанови від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст.235 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не заперечує щодо того, що спірне майно набуте ними за період шлюбу і таке є спільною сумісною власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , окрім земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована у АДРЕСА_4 , право власності на яку відповідвчка набула на підставі рішення Стебницької міської ради від 17 грудня 2004 року № 446.

Пунктом 5 ч.1 ст.5 Сімейно Кодексу України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

ОСОБА_3 не представила жодного доказу в підтвердження того, що земельна ділянка площею 0,06 га, що розташована у АДРЕСА_4 набута нею на підставі рішення Стебницької міської ради від 17 грудня 2004 року № 446, є її особистою приватною власністю, в зв`язку з чим, не може бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи вищенаведене, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є наступне майно:

1/2 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м.;

нежитлове приміщення №198 загальною площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м.;

житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 260,4 кв.м, житлова - 94,1 кв.м.;

земельна ділянка, площею 0,06 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:080:0047

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З долучених до матеріалів справи звітів про грошову оцінку майна, вбачається, що загальна вартість спільного майна подружжя складає 5357995,15 грн.

На спростування доводів щодо вартості майна, відповідачка не представили жодних доказів, в зв`язку з чим колегія суддів приймає до уваги вартісну оцінку майна, а саме, що

1/2 частка квартири АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м., становить 933718 грн.;

нежитлове приміщення №198 загальною площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 , становить 356566,44 грн.;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 , становить 224504,79 грн.;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м., становить 836684,28 грн.;

житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 260,4 кв.м, житлова - 94,1 кв.м., становить 2481373,44 грн.;

земельна ділянка, площею 0,06 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:080:0047, становить 75148,20 грн.;

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 450000 грн.;

В позовній заяву, з врахування уточнень, ОСОБА_1 просить, в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на майно, загальна вартість якого становить 2464907,01 грн., а саме:

1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м.;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м.;

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В той же час, на інше майно він не претендує.

ОСОБА_3 з зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя не зверталася, в зв`язку з чим, суд не вирішує питання про визнання за нею права власності в порядку поділу спільного майна подружжя на решту майна, а саме:

нежитлове приміщення №198 загальною площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 260,4 кв.м, житлова - 94,1 кв.м.;

земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:080:0047,

на яке позивач не претендує і загальна вартість якого становить 2893088,14 грн.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не наведено доводів щодо неможливості проведення реального поділу майна з врахуванням заявлених ОСОБА_1 позовних вимог щодо визнання за ним права власності на відповідні квартири, нежитлове приміщення та автомобіль.

Колегія суддів враховуючи рухоме та нерухоме майно на яке претендує позивач по справі, а також майно на яке він не претендує, вартість майна, вважає за можливе в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на майно:

1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м.;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м.;

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

загальна вартість якого є значно меншої відносно майна на яке він не претендує.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 позивача по справі

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 листопада 2021 рокускасувати та ухвалити нову постанову.

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно:

1/2 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м.;

нежитлове приміщення №198 загальною площею 40,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м.;

житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 260,4 кв.м, житлова - 94,1 кв.м.;

земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:080:0047

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 117, 4 кв.м., житлова - 70,7 кв.м.;

нежитлове приміщення №127 загальною площею 25,5 кв.м. по АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею - 62, 1 кв.м.;

автомобіль марки «Kia Sportage», 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2022 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк