Справа № 755/4237/22
Провадження № 2/755/3863/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Носівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять:

-визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

зобов`язати Носівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного Міжрегіонального управління МЮ (м. Суми):

- виключити із актового запису від 26 квітня 2016 року № 1 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_6 ;

- виключити із актового запису від 23 травня 2017 року № 1 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька ОСОБА_3 ;

- внести зміни в актовий запис від 26 квітня 2016 року № 1 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши його прізвище з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », дату та місце народження залишити без змін;

-внести зміни в актовий запис від 23 травня 2017 року № 1 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши її батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши її прізвище з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », дату та місце народження залишити без змін.

Позов обґрунтовано тим, що у період з березня 2003 року по березень 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Носівського районного суду Чернігівської області 23 лютого 2017 року та повернуто дружині її дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». Однак, фактичні шлюбні відносини між ними припинилися ще у 2003 році, з того часу вони проживають окремо. З 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у фактичних шлюбних відносинах, за цей час у них народилося двоє спільних дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки на момент народження дітей ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , у свідоцтвах про народження дітей їхнім батьком записаний ОСОБА_3 . Прізвище сина ІНФОРМАЦІЯ_6 вказано « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а дочки ОСОБА_5 - «ІНФОРМАЦІЯ_7», оскільки станом на вчинення реєстраційних дій фактично було рішення суду про розірвання шлюбу та зміну прізвища, однак без відмітки про набрання законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_2 є біологічним батьком дітей, а тому за законом має право на визнання його батьком дітей та внесення відповідних записів до актового запису про її народження.

Відповідач ОСОБА_3 погоджується з тим фактом, що не є біологічним батьком дітей, однак вирішити дане питання можливо лише в судовому порядку.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

10 серпня 2022 року позивачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Також просили не стягувати з відповідача понесені ними судові витрати.

10 серпня 2022 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутності. У заяві підтвердив, що не є біологічним батьком дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, після розірвання шлюбу змінено прізвище позивача на « ОСОБА_1 ». Рішення суду набрало законної сили 24 березня 2017 року.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Виконавчим комітетом Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області зроблено актовий запис № 1; матір`ю дитини записано ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_3 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Виконавчим комітетом Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області зроблено актовий запис № 1; матір`ю дитини записано ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_3 .

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заяву про визнання позову, суд приймає до уваги те, що частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та статті 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається, свого батьківства.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за завою матері та батька дитини або за рішенням суду (частина друга статті

125 СК України).

Статтею 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із підпунктом 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до пункту 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до статей 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Орган державної реєстрації актів цивільного стану, який здійснював актовий запис про народження видає нове свідоцтво про народження.

Згідно із вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року

№ 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що факт батьківства позивача відносно малолітніх дітей підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності та не заперечується самими позивачами, а також враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, та з врахуванням того, що у разі визнання особи батьком дитини до відповідного актового запису за законом мають бути внесені відповідні зміни, та законодавцем визначена нерозривність цих понять шляхом документального оформлення, суд приходить до висновку, що відповідно до положень частини четвертої статті 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 ЦПК України, статтями 126-128 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Носівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей, -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської область, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дітей:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівчак-Степанівка Носівського району Чернігівської області;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Рівчак-Степанівка Носівського району Чернігівської області.

Виключити із актового запису № 1 про народження дитини ОСОБА_4 , складеного 26 квітня 2016 року Виконавчим комітетом Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, відомості про батька - ОСОБА_6 .

Виключити із актового запису № 1 про народження дитини ОСОБА_5 , складеного 23 травня 2017 року Виконавчим комітетом Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, відомості про батька - ОСОБА_6 .

Внести зміни до актового запису № 1 про народження дитини ОСОБА_4 , складеного 26 квітня 2016 року Виконавчим комітетом Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської область, громадянина України, та змінивши прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по-батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », дату та місце народження залишити без змін.

Внести зміни до актового запису № 1 про народження дитини ОСОБА_5 , складеного 23 травня 2017 року Виконавчим комітетом Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської область, громадянина України, та змінивши прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », по-батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », дату та місце народження залишити без змін.

Після внесення змін до актового запису про народження видати нове свідоцтво про народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 15 серпня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова