ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/5206/21 Номер провадження 22-ц/814/1601/22Головуючий у 1-й інстанції Аркатова К.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Одринської Т.В.

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.

за участю секретаря Владімірова Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (в особі клініко експертної комісії), Міністерства охорони здоров`я України (в особі клініко експертної комісії), щодо визнання недійсним висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017 року та висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним висновок КЕО від 05.04.2017 року КЕК Управління (Департаменту) охорони здоров`я ХОДА щодо надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 у ТОВ «Он Клінік Харків»; визнати недійсним висновок КЕО від 19.02.2019 року КЕК МОЗ України щодо надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 у ТОВ «Он Клінік Харків»; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на його користь моральну шкоду 250000 грн., по 125000 грн. з кожного відповідача та судовий збір.

В вересні 2021 року представник МОЗ України звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 УПК України, оскільки судом вже надана оцінка спірним правовідносинам з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2021 рокузаяву представника МОЗ України - задоволено.

Провадження у справі ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (в особі клініко експертної комісії), Міністерства охорони здоров`я України (в особі клініко експертної комісії), щодо визнання недійсним висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017 року та висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року закрито.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції зробив висновок про неможливість повторного розгляду даної справи, оскільки вважав, що при розгляді адміністративної справи № 520/4577/19 було вирішено спір між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих же підстав.

З вказаним судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 , та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі № 520/4577/19, яка розглядалася адміністративними судами, відповідачами у справі були інші юридичні особи ані ж у даній справі, окрім того предмет позову також був різним. Предметом позову у справі № 520/4577/19 було визнання протиправними та скасування висновків клініко-експертної оцінки клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації та МОЗ України та відшкодування моральної шкоди з МОЗ України. У даній справі предмет позову стосується визнання недійсним висновку комісії та відшкодування моральної шкоди МОЗ України та КЕК Департаменту охорони здоров`я ХОДА.

Зазначає, що скасування документу та визнання його недійсним не є тотожним предметом позову.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зроблено висновок, що: «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зроблено висновок, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що Харківським адміністративним судом у справі № 520/4577/19 вже була надана оцінка спірним правовідносинам з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів з таким висновком погодитися не може.

З матеріалів справи вбачається, що Харківським адміністративним судом розглянуто справу № 520/4577/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправними та скасування висновків, стягнення судових витрат та моральної шкоди.

Звертаючись до суду з даним позовом (цивільна справа № 638/5206/21) ОСОБА_1 просив визнати недійсним висновок клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017 року та висновок клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року. Відповідачами у справі зазначив Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (в особі клініко експертної комісії) та Міністерство охорони здоров`я України (в особі клініко експертної комісії).

Предметом позову у справі № 520/4577/19 було визнання протиправними та скасування висновків клініко-експертної оцінки клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації та МОЗ України та відшкодування моральної шкоди з МОЗ України. У даній справі предмет позову стосується визнання недійсним висновку комісії та відшкодування моральної шкоди МОЗ України та КЕК Департаменту охорони здоров`я ХОДА.

Адміністративні суди у справі № 520/4577/19 переглядали процедуру розгляду скарг ОСОБА_1 та надавали оцінку правомірності наданих відповідей заявнику. Вимоги, щодо дійсності висновків КЕО КЕК предметом розгляду адміністративним судом не були.

Тоді як в цивільній справі ОСОБА_1 просить визнати недійсними висновки клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017 року та клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017 року та висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що предмет та підстави позову не є тотожними позову заявленому в адміністративній справі, тому підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не має.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2021 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (в особі клініко експертної комісії), Міністерства охорони здоров`я України (в особі клініко експертної комісії), щодо визнання недійсним висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017 року та висновку клініко експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.07.2022.

Головуючий: Т.В. Одринська

Судді: П.С. Абрамов

О.О. Панченко