Справа №613/861/22 Провадження № 2-о/613/43/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Уварової Ю.В.,

за участі секретаря Макушинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Богодухівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управлінння юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 07 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території України в с. Петро-Іванівка Дворічанського району Харківської області.

В обґрунтування зазначає, що 29 липня 1978 року між заявником та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Після одруження вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . На початку війни, яка розпочалась 24 лютого 2022 року, село, в якому вони проживають, потрапило під окупацію російських солдат.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в с. П. Іванівка Дворічанського району Харківської області.

Після виїзду на підконтрольну Україні територію завник звернулась до відділу ДРАЦС з метою державної реєстрації смерті чоловіка, але їй відмовили, оскільки лікарське свідоцтво було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а лікарське свідоцтво про смерть не може бути прийнято відділом ДРАЦС, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв`язку з чим заявник змушена звернутися до суду.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01.11.2022 відкрито провадження у справі. Справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Щодо задоволення заяви покладалась на розсуд суду.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, у тому числі державна реєстрація смерті особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5.

Згідно з п. 3 розділу І зазначених Правил, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Так, у пункті 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, встановлено, що підставами державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13 липня 2006 року Петро-Іванівською сільською радою Дворічанського району Харківської області /а.с.7/.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявниця надала копію лікарського свідоцтва про смерть № 83, виданого 07.09.2022 КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Дворічанської селищної ради Купянського району Харківської області, згідно з яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 вдома, за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. П. Іванівка, причина смерті гіпертонічна хвороба ІІ ступеню токсико-дисметаболічна енцефалопатія /а.с.8/.

Крім того, факт поховання ОСОБА_2 підтверджується фотографією, яка міститься в матеріалах справи /а.с.11/.

ОСОБА_1 звернулась до Богодухівського відділу ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області із заявою щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. П. Іванівка Куп`янського району Харківської області.

Начальником Богодухівського відділу ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області було надано відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1 пред`явлено документ, а саме лікарське свідоцтво про смерть № 83 від 07 вересня 2022 року, видане КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Дворічанської селищної ради Купянського району Харківської області, яке було видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також цей документ не відповідає нормам закону, відповідно до якого здійснюється державна реєстрація смерті особи. У зв`язку з чим ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.9/.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За змістом положень ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому було продовжено до 21 листопада 2022 року.

Внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України Дворічанська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області була тимчасово окупована (згідно з Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 вересня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року за №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13 вересня 2022 року за № 206) /а.с 13-17/.

Отже, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане органом, що знаходився на тимчасово окупованій території України.

Суд зазначає, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Зі змісту закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що документом, який підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. П. Іванівка Купянського району Харківської області має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно їй для державної реєстрації смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть останнього встановленого законодавством України зразка.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть особи, виданого державним органом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315, 317, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Шахта «Юнком» Єнакіївського району, Донецької області, - 07 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території України в с. Петро-Іванівка Дворічанського району Харківської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа - Богодухівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), адреса місцезнаходження: Харківська область, м. Богодухів, пл. Соборності, 1, .

Суддя Ю.В. Уварова