ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року м. Чернівці Справа № 725/598/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар: Скрипка С.В.,

позивач/відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

відповідач/позивач за зустрічним позовом: акціонерне товариство «Оператор газорозподільчої системи «Чернівцігаз»,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 травня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Вольської-Тонієвич О.В., дата складання повного тексту рішення невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «ОГС «Чернівцігаз», в якому просив визнати протиправним нарахування заборгованості за послуги з розподілу природнього газу.

В обґрунтування позову вказував, що в жовтні 2021 року звернувся до Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації для отримання субсидії, однак у відповідь отримав відмову у зв`язку із наявністю заборгованості за комунальні послуги, а саме з розподілу природного газу у розмірі 1 609,55 грн.

Зазначав, що таке нарахування та заборгованість за розподіл природнього газу є безпідставним та незаконним, так як ним не укладався з відповідачем договір про поставку природного газу, а тому просив позов задовольнити.

В свою чергу, АТ «ОГС «Чернівцігаз» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за надання послуг з розподілу природного газу у сумі 4888,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідач за зустрічним позовом є споживачем послуг по газопостачанню. Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов договору є щомісячне споживання певних об`ємів природного газу за адресою споживача по особовому рахунку Провадження №22-ц/822/553/22

№ НОМЕР_1 та часткова сплата за надані послуги в квітні та травні 2020 року. Таке споживання та часткова оплата за надані послуги спростовує твердження первісного позивача про відсутність укладення договору.

Відповідно до умов абз.2-4 пункту 6.6. розділу VI Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Однак, споживач не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за послуги з розподілу природного газу, встановлені абз.2 пункту 6.6. Договору, та за період з січня 2020 року по березень 2022 року допустив заборгованість перед AT «ОГС «Чернівцігаз», яку позивач просив стягнути.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 травня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов АТ «ОГС «Чернівцігаз» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Чернівцігаз» заборгованість за надання послуг з розподілу природного газу у розмірі 4 888,42 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні зустрічних вимог відмовити, а його позов задовольнити.

Вказує, що суд помилково і не повно встановив обставини справи, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки та вважає, що в матеріалах справи відсутні, а представником відповідача за первісним позовом не надано суду заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, яка була б надіслана чи надана ОСОБА_1 та підписана ним, а також відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 було надано хоча б один рахунок відповідача за первісним позовом, як Оператора ГРМ на оплату вартості послуги з розподілу природного газу, а споживач оплатив або не оплатив вартість послуги з розподілу природного газу за таким рахунком.

Також, суду не надано жодного доказу, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_1 спожив саме той природний газ, який розподілив (перемістив) йому АТ «Чернівцігаз» і що останній є єдиним діючим постачальником природного газу для ОСОБА_1 та в нього в межах смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області на законних підставах перебуває газорозподільна система, володіючи якою AT «Чернівцігаз» надавав послуги з постачання природного газу.

Стверджує, що висновки суду першої інстанції про приєднання споживача до умов типового договору розподілу природного газу є помилковими, оскільки недосягнута згода щодо необхідних істотних умов, в т.ч. ціни послуги, відсутня оферта та акцепт договору, відсутні будь-які докази наявності ціни послуги та пропозиції укласти договір (типовому договорі, який розміщений на сайті) та будь-яких доказів звернення відповідача до позивача (ч.1 ст.641 ЦК України).

У поданому відзиві на апеляційну скаргу АТ «ОГС «Чернівцігаз» просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які прийняли участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає, а невідповідність встановленої обставини матеріалам справи не вплинула в цілому на результати розгляду.

Так, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що п.1.3 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Отже, у даному випадку для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору, споживачу не обов`язкова наявність підписаної заяви-приєднання, оскільки фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору та його укладення можуть бути як сплата рахунку Оператора ГРМ, так і будь-які інші докази на підтвердження споживання природного газу позивачем по справі.

Також вказав, що сам позивач не заперечував того, що щомісячно здійснював споживання природного газу за місцем свого проживання і частково проводив оплату послуг з постачання йому природного газу, у зв`язку з чим суд вважав доведеним факт приєднання ОСОБА_1 до умов Типового договору з розподілу природного газу.

Що стосується задоволення зустрічного позову, то суд першої інстанції виходив з того, що споживач ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за послуги з розподілу природного газу, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, яку суд стягнув на користь АТ «ОГС «Чернівцігаз» за вказаний період.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду, що не вплинули на результати розгляду справи, виходячи з наступного.

Посилання суду на визнання позивачем часткової оплати за транспортування газу суперечить доводам позовної заяви, його позиції під час розгляду справи та обґрунтуванням апеляційної скарги. Так, довідка про розрахунок боргу (а.с.44), що на думку суду першої інстанції свідчить про оплату споживачем за доставку газу, не може бути доказом цьому, оскільки такий сформований АТ «ОГС «Чернівцігаз» (стороною у справі, зацікавленою в доведенні власної позиції), однак жодними іншими належними та допустимими доказами не підтверджені (відсутні первинні банківські документи здійснення операції ОСОБА_1 ). Однак, зазначене не вплинуло на правильність рішення суду, оскільки в справі наявні інші докази, які в своїй сукупності стверджують про виникнення договірних відносин між сторонами.

Так, матеріали справи містять витяг з персоніфікованих даних побутового споживача природного газу та його об`єкта, підключеного до газорозподільної системи Оператора ГРМ за адресою: об`єкт споживання приватний житловий будинок; місцезнаходження об`єкта АДРЕСА_1 ; ЕІС-код: 56ХМ40F52352698R; особовий рахунок: НОМЕР_1 ; особа, на яку відкрито особовий рахунок: ОСОБА_1 ; опалювальна площа 113,4 м.кв.; газові прилади: плита газова (ПГ-4) 1 шт., котел 2-х контурний 1 шт.; лічильник тип APATOR METRIX UG G4 №015568, рік випуску 2006 (а.с.43).

На виконання п.2 Постанови НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Чернівцігаз» оприлюднено типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року на офіційному веб-сайті компанії за адресою cv.104.ua, про що було опубліковано відповідне оголошення в газеті «Молодий буковинець» від 01.01.2016 року (а.с.45).

З копій постанови №3049 від 24.12.2019 року «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» вбачається, що на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,05 грн за 1 м.куб на місяць; з 01.07.2020 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,35 грн за 1 м.куб; постанови №1187 від 24.06.2020 року внесено зміни в постанову №3049, якою визначено тариф з 1,35 грн за 1 м.куб. на 1,20 грн за 1 м.куб.; постанови №2776 від 22.12.2021 року встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,99 грн за 1 м.куб. з 01.01.2022 року (а.с.40-42).

Згідно довідки про розрахунок боргу о/р АДРЕСА_2 за період з січня 2020 року по березень 2022 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОГС «Чернівцігаз» склала 4 888,42 грн. У квітні та травні 2020 року ОСОБА_1 сплатив за послуги з постачання природного газу 533, 91 грн та 177,96 грн відповідно (а.с.44).

Позивачем (апелянтом) у справі не спростовувалося визначення розміру заборгованості ні в суді першої, ні апеляційної інстанції, отже в розумінні статей 11-13 ЦПК України не входить в предмет оцінки заперечень (спростування).

Відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, Регулятор) від 29.06.2017 року №856 із змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 18.06.2019 року №1093, Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» надає послугу з розподілу природного газу в межах території Чернівецької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Чернівцігаз».

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, регулюються Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2493, а також Типовим договором розподілу природного газу.

Абзацом 2 п.1 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до п.3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п.4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.205 ЦК України укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

В силу частин 1-5 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

За приписами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Матеріали справи містять витяг з персоніфікованих даних побутового споживача природного газу та його об`єкта, підключеного до газорозподільної системи оператора ГРМ (а.с.43), що передбачено для споживача природного газу, інформацію про оприлюднення типового договору розподілу природного газу (а.с.45).

Таким чином, постачальник, з одного боку, як сторона публічного договору засобами масової інформації оприлюднив посилання на Типовий договір розподілу природного газу, а ОСОБА_1 як інша сторона відносин у сфері споживання природного газу виконав умови для приєднання до договору розподілу природного газу, а саме після оприлюднення Типового договору споживав природний газ, не подав заперечень щодо приєднання на умовах такого договору, цін, порядку розрахунку та інших умов.

За наведеного вбачається, що між сторонами у справі виникли договірні відносини з приводу постачання та розподілу природного газу, де позивач за первісним позовом є споживачем послуг, який використовував газ, а отже отримував й послуги з його розподілу, що не заперечується самим ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, що ОСОБА_1 спожив саме той природний газ, який розподілив йому АТ «Чернівцігаз», що останній є єдиним діючим постачальником природного газу для ОСОБА_1 , та що у АТ «Чернівцігаз» в межах смт. Кельменці на законних підставах перебуває газорозподільна система і ОСОБА_1 до неї підключений, є неспроможними, оскільки не були предметом дослідження в суді першої інстанції та предметом і підставою самого первісного позову.

Доводи апеляційної скарги хоча і містять вимоги скасування рішення суду першої інстанції щодо зустрічних вимог про стягнення заборгованості, проте не містять їх критики, спростування об`ємів спожитого газу, що в силу диспозитивності апеляційного перегляду апеляційним судом не переглядається.

Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу встановлений Розділом 6 Глави VI Кодексу газорозподільних систем.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до умов Договору розподілу природного газу, Споживач зобов`язався здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором та не допускати несанкціонованого відбору природного газу (підпункти 1 та 5 пункту 7.4 розділу VII Договору).

Статтею 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» також встановлені права та обов`язки споживачів, зокрема обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, у зв`язку із невиконанням зобов`язань належним чином у ОСОБА_1 виникла не спростована заборгованість по сплаті за розподіл газу, яка має бути погашена останнім.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду.

В силу п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Владичан А.І.