Справа № 758/7429/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Макарчук І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «АХА СТРАХУВАННЯ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 08.01.2018 приблизно о 13 год. 55 хв. на трасі Е40, на виїзді біля с. Капітанівка у Київській області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення із належним позивачу автомобілем «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , яким_керував чоловік позивача ОСОБА_3 , що призвело до значних механічних пошкоджень належного позивачу автомобіля.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2018 по справі №761/1813/18 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 2124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ».

Згідно звіту №1901 від 22.01.2018, складеного за заявою позивача незалежним експертом ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 97 573,75 грн. При цьому, визначення вартості матеріального збитку проводилося експертом без розбирання пошкодженого автомобіля, а тому без врахування прихованих пошкоджень деталей автомобіля, що потім були виявлені при подальшому його ремонті.

Про проведення огляду пошкодженого автомобіля незалежним експертом було повідомлено ОСОБА_2 та ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ», однак для участі в огляді автомобіля вони не з`явилися, тому огляд незалежним експертом проводився лише за участю позивача.

В подальшому, на підставі заяви позивача, ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 54 458,04 грн.

Однак позивач стверджує, що вказаної суми страхового відшкодування недостатньо для відновлення її пошкодженого автомобіля, оскільки згідно акту виконаних робіт №51 від 19.03.2018, складеного ФОП ОСОБА_5 , фактична сума ремонту автомобіля дорівнює 125 276,26 грн.

Таким чином, сума невідшкодованого їй збитку дорівнює 70 818,22 грн., що становить різницю між фактичною сумою ремонту автомобіля та сумою страхового відшкодування (125 276,26 грн. - 54 458,04 грн. = 70 818,22 грн.).

Із урахуванням наведеного, позивачка просила суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму матеріальних збитків, а також понесені нею витрати за оцінку визначення матеріального збитку у розмірі 2000,00 грн. та витрати за відправлення електронних повідомлень засобами зв`язку у розмірі 319,96 грн.

Крім того, позивач стверджує, що у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля їй завдано моральної шкоди, яку вона також просила стягнути солідарно із обох відповідачів, у розмірі 5000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2018 справу було передано у провадження судді Супрун Г.Б.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2018 справу передано у провадження судді Васильченка О.В.

Ухвалою суду від 11.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.03.2019 відповідачем ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» подано до суду відзив на позовну заяву, у якій відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог до страхової компанії, вказуючи на те, що особою, винною у вчиненні ДТП, яка сталося 08.01.2018 за участю автомобілів «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , та «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано ОСОБА_2 .

В свою чергу, між ОСОБА_2 та ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 1449730 від 03.11.2017, забезпеченим за яким є автомобіль «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки ні Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (спеціальний закон, що регулює відносини між сторонами), ні договором не передбачено солідарної відповідальності, а шкода є майновою і не неподільною, то вимоги позивача щодо стягнення з ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» 78 138,18 грн. є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому відповідач посилається на положення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якими у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання такого власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Позивач надала страховій компанії складений на її замовлення звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі якого страховою компанією був здійснений розрахунок страхового відшкодування, який був погоджений позивачкою ОСОБА_1 07.02.2018, про що свідчить її підпис на документі.

Згідно звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 97 573,75 грн., із яких: 9 975,00 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 17 681,38 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів; 69 917,37 грн. - вартість складових, що підлягають заміні з урахуванням ПДВ.

У свою чергу, відповідно до наданого позивачем звіту, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу), завданого власнику автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 59818,37 грн. з ПДВ (наявність включеного ПДВ чітко вбачається з 4-го аркушу ремонтної калькуляції №1872 від 22.01.2018р., що є невід`ємним додатком до звіту, а саме зазначено: «ЦІНИ + 20%»).

Однак, оскільки в заяві на виплату страхового відшкодування позивач вказала напрямок виплати страхового відшкодування на картковий рахунок, відповідно до положень п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком також підлягав вирахуванню з вартості складових, що підлягають заміні (69 917,37 грн.), податок на додану вартість.

За таких обставин, розрахунок страхового відшкодування виглядає наступним чином: 54 458,04 грн. = 9 975,00 + 17 681,38 + 58 264,47*(1 -0,5400), де: 9 975,00 - вартість робіт; 17 681,38 - вартість матеріалів; 58 264,47 грн. - вартість складових, що підлягають заміні, після вирахування ПДВ; 0,5400 - коефіцієнт фізичного зносу, розрахований оцінювачем, якого обрав позивач.

Керуючись вимогами статей 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком було складено страховий акт та здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 54 458,04 грн., про що також зазначено позивачем в позовній заяві, а тому згідно вимог ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.

Тобто ПрАТ «СК «АХА Страхування» належним чином, у відповідності до вимог закону, виконало свої зобов`язання за полісом.

Що стосується акту виконаних робіт №51 від 19.03.2018, складеного ФОП ОСОБА_5 , та квитанції прибуткового касового ордеру №5 від 19.03.2018, то розрахунок розміру страхового відшкодування на їх підставі не передбачено законом.

Крім того, відповідач посилається на те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди також є необґрунтованими, у зв`язку з чим просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ».

25.03.2020 позивачем ОСОБА_1 подано письмові заперечення на відзив.

03.07.2020 відповідачем ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» подано заперечення на відповідь (заперечення) на відзив, а також долучено до матеріалів справи висновок судової автотоварознавчої експертизи №50 від 04.05.2020.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 справу передано у провадження судді Ковбасюк О.О.

Ухвалою судді від 15.06.2021 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просить стягнути усю заявлену нею до відшкодування суму, а саме, матеріальні збитки у розмірі 70 818,22 грн., витрати за оцінку визначення матеріального збитку у розмірі 2000,00 грн., витрати за відправлення електронних повідомлень засобами зв`язку у розмірі 319,96 грн., а також 5000 грн. моральної шкоди лише з відповідача ОСОБА_2 , вказуючи на те, що саме він є винуватцем ДТП, під час якої належний їй автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав.

Представник відповідача ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про відкладення судового засідання, із урахуванням запровадженого на території України воєнного стану.

Водночас, заслухавши думку позивача, враховуючи тривалий час перебування даної справи у провадженні суду, а також те, що її розгляд неодноразово відкладався, у тому числі й за клопотанням представника відповідача ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ», а також приймаючи до уваги, що відповідачем надано до суду відзив на позов та заперечення на відповідь (заперечення) на відзив, суд визнав за можливе проводити судовий розгляд за відсутності представника ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ».

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

08.01.2018 приблизно о 13 год. 55 хв. на трасі Е40, на виїзді біля с. Капітанівка у Київській області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення із автомобілем «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , яким_керував чоловік позивача ОСОБА_3 , що призвело до значних механічних пошкоджень автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 1449730 від 03.11.2017 відповідальність власника автомобіля «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ».

08.01.2018 про настання страхового випадку позивач ОСОБА_1 повідомила ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

07.02.2018 позивач подала до ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» заяву про виплату їй страхового відшкодування, надавши страховій компанії складений на її замовлення звіт незалежного експерта про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля.

Так, згідно звіту ФОП ОСОБА_4 №1901 від 22.01.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 97 573,75 грн.

На підставі вказаного звіту страховою компанією було здійснено розрахунок страхового відшкодування, який склав розмір 54 458,04 грн. та який був погоджений позивачкою ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис на вказаній заяві про страхове відшкодування від 07.02.2018 (а.с.76).

Вказана сума страхового відшкодування була виплачена ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» позивачці ОСОБА_1 у повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №421304 від 13.02.2018 (а.с. 74).

Вирішуючи обґрунтованість вимог позивача до ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ», суд керується наступним.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Право на звернення до суду закріплено й у Конституції України, а відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

У Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п. п. 1.4, 1.7 ст. 1).

За вимогами ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання такого власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п.36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено судом, страховиком ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» на підставі наданих позивачем ОСОБА_1 документів було складено страховий акт та здійснено виплату останній страхового відшкодування в розмірі 54 458,04 грн.

При цьому, оскільки в заяві на виплату страхового відшкодування позивач вказала напрямок виплати страхового відшкодування на картковий рахунок, відповідно до положень п. 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком також підлягав вирахуванню з вартості складових, що підлягають заміні (69 917,37 грн.), податок на додану вартість.

За таких обставин, розрахунок страхового відшкодування склав: 54 458,04 грн. = 9 975,00 + 17 681,38 + 58 264,47*(1 -0,5400), де: 9 975,00 - вартість робіт; 17 681,38 - вартість матеріалів; 58 264,47 грн. - вартість складових, що підлягають заміні, після вирахування ПДВ; 0,5400 - коефіцієнт фізичного зносу, розрахований оцінювачем, якого обрав позивач.

Факт виплати відповідачем ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» суми страхового відшкодування у розмірі 54 458,04 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №421304 від 13.02.2018, а також визнається та не заперечується позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» належним чином, у відповідності до вимог Закону, виконав свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Із урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ», наведені в заперечення позовних вимог, та приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «АХА СТРАХУВАННЯ» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом із цим, як встановлено судом, позивачем було проведено відновлювальний ремонт автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно акту виконаних робіт №51 від 19.03.2018, складеного ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 125 276,26 грн.

Таким чином, різниця між сумою фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою позивачу сумою страхового відшкодування становить 70 818, 22 грн. (125 276,26 грн. - 54 458,04 грн. = 70 818, 22 грн.).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2018 у справі №761/1813/18 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 461/8496/15.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме з вини відповідача ОСОБА_2 їй спричинено матеріальну шкоду.

Розмір суми, заявленої до відшкодування, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При цьому судом враховується, що жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених вище обставин справи відповідач ОСОБА_2 суду не надав.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 70 818,22 грн.

Із наявних в матеріалах справи письмових доказів також встановлено, що позивачем понесено витрати за оцінку визначення матеріального збитку у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією №576778 від 19.01.2018 (а.с. 48), та витрати за відправлення електронних повідомлень засобами зв`язку у розмірі 319,96 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків від 17.01.2018 (а.с. 53).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 вказаних сум витрат за оцінку визначення матеріального збитку та витрат за відправлення електронних повідомлень засобами зв`язку.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем ОСОБА_1 доведено, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , який не забезпечив дотримання правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 .

Суд погоджується з доводами позивача про перенесені нею моральні переживання внаслідок пошкодження її майна, а тому, враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач, їх характеру, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 81, 82, 89, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 70 818,22 грн., витрати за оцінку визначення матеріального збитку у розмірі 2000,00 грн., витрати за відправлення електронних повідомлень засобами зв`язку у розмірі 319,96 грн., а також 5000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АХА СТРАХУВАННЯ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідачі:

- ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- Приватне акціонерне товариство «АХА СТРАХУВАННЯ», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, .

Повний текст рішення складено 08.08.2022.

Суддя О. О. Ковбасюк