Справа № 703/375/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового Кочеткової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Смілі Черкаської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» до неї про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

ОСОБА_1 в заяві просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки копію рішення отримав лише 18 червня 2022 року. А про існування справи дізналась із сайту судової влади 23 травня 2022 року, однак не мала змоги прийти на судове засідання через військовий стан та подала заяву про відкладення розгляду справи, однак суд її не врахував та виніс заочне рішення.

Вказала в заві про те, що виклики в судові засідання їй не здійснювались, вона не отримувала а ні судових повісток, а ні позовної заяви. На сайті судової влади вона випадково побачила, що в суді перебуває спрва про стягнення з неї боргу, однак так як не мала на руках позовної заяви то не була готова до судового засідання та надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи. З часом їй на адресу проживання надійшло поштовим вілправленням рішення суду, з якого вона дізналась, що її заява врахована не була, вважає, що таке рішення є незаконним та підлягає перегляду.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 , як на підставу для його скасування зазначила, що вона не погоджується із сумою заборгованості, оскільки вона після винесення рішення декілька разів сплачувала за тепло, а тому ці суми повинні бути враховані. З цих підстав просила суд скасувати заочне рішення від 25 травня 2022 року у справі № 703/375/22.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Представник КП «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» в судове засідання не зявився, однак до суду надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду від 25 травня 2022 року.

Заперечення проти скасування заочного рішення суді від 25 травня 2022 року обґрунтовані тим, що відповідачці було направлено судові повістки про виклик до суду на її зареєстровану адресу проживання, що підтверджується матеріалами справи. Крім того вказала, що відповідач до заяви про перегляд заочного рішення суду не долучила достатніх та переконливих доказів, які мають істотне значення для справи, не зазначила обставин та докази, при наявності яких суд дійшов би до іншого висновку про вирішення спору.

Зазначає і про те, що в своїй заяві про перегляд заочного рішення суду, ОСОБА_1 самостійно зазначає про те, що ще до моменту винесення судом заочного рішення по справі, з офіційного сайту Судова влада вона 2 травня 2022 року дізналася про перебування цієї справи в провадженні суду, а отже вона знала про призначення справи до розгляду на 08:15 год. 25 травня 2022 року і не була позбавлена можливості з`явитися до суду на призначений день та час проведення судового засідання і надати свої докази відсутності у неї бору чи заперечення щодо заявлених позовних вимог. Крім того, згідно зі статтею 58 ЦПК України, відповідач по справі у разі неможливості самостійної участі у розгляді справи, не була позбавлена можливості взяти участь у розгляді справи через представника, або, згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України в режимі відео конференції. Однак, відповідачка таким своїм право не скористалась. Таким чином вважають, що причини неявки в судове засідання відповідачки не є поважними та з цих підстав рішення не підлягає до скасування. Що стосується наданих квитанцій, представник КП «Смілакомунтеплоенерго» зазначає, що у квитанції від 26 квітня 2022 року на суму 152 грн. 40 грн. та від 04 квітня 2022 року на суму 121 грн. 90 коп. в графі «призначення платежу» значиться: «за абонентську плату», яка раніше була включена в складову тарифу на ЦО, а тепер являється окремим платежем. Зазначені кошти до боргу за послуги з теплопостачання ніякого відношення не мають і про стягнення яких позивач вимог не висував. Квитанції від 04 квітня 2022 року на суму 300 грн. та від 26 квітня 2022 року на суму 1620 грн. 70 коп. хоч і мають в графі «призначення платежу» вказівку: «за тепло», але при цьому містять і зазначення періоду, за який ця оплата проводиться, а саме 02.2022 року та 03.2022 року відповідно. Оскільки відповідач по справі в квитанціях на оплату за надані позивачем послуги, які надано суду в якості доказу, чітко зазначила період, за який здійснювалася оплата, тому підприємство не мало права самостійно зараховувати ці кошти в якості оплати за інші періоди. Враховуючи все вказане, просили відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши вимоги заяви, врахувавши позицію заявниці ОСОБА_1 , представника КП «Смілакомунтеплоенерго», викладені письмово, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, - в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2022 року № 703/375/22 позов Комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» 25635 грн. 83 коп. боргу з оплати послуги з централізованого опалення житла, 3062 грн. 10 коп. інфляційних витрат, 1284 коп. 11 коп. три проценти річних від простроченої заборгованості, 895 грн. 35 коп. пені та 2481 грн. судового збору, а всього 33358 грн. 39 коп.

Згідно інформації ЦНАП виконавчого комітету Смілянської міської ради № 01-16/164 від 04 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.26).

Відповідачці ОСОБА_1 виклики здійснювались шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації рекомендованим листом з повідомленням. З матеріалів справи вбачається, що відповідачці на судове засідання призначене на 11 лютого 2022 року було направлено судову повістку та позовну заяву, однак конверт був повернутий до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.29-30). Про судове засідання призначене на 25 травня 2022 року відповідачку було повідомлено за допомогою судової повістки, направлено рекомендованим листом на даресу реєстрації, який було повернуто до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.33-34). Окрім того на вказану дату відповідачка про судове засідання, повідомлялась ще й шляхом виклику її в судове засіданн6я на офіційному веб сайті суду (а.с.35).

Розгляд справи було призначено на 08 год. 15 хв. 25 травня 2022 року та в зв`язку з повторною неявкою відповідачки в судове засідання, було винесено заочне рішення.

25 травня 2022 року о 14 год. 07 хв. до суду, засобами поштового зв`язку, було отримано клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи, в зв`язку з оголошеним у країні військовим станом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниця ОСОБА_1 не надала підтверджуючих документів того, що на період ухвалення заочного рішення 25 травня 2022 року в неї були поважні причини неявки в судове засідання.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання зави про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 ЦПК України в редакції, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (частина четверта статті 74 ЦПК України у зазначеній редакції).

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ч. 3 ст. 130 ЦПК України вказує на те, що відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідачку ОСОБА_1 двічі було повідомлено шляхом направлення на адресу реєстраці судової повістки про виклик до суду, які були повернуті до суду та один раз шляхом публікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб сайті судової влади України.

Отже, приписи ЦПК України на момент ухвалення заочного рішення, дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про «відсутність адресата» та опублікування оголошення на веб сайті суду є доказами належного інформування відповідачки ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи.

Окрім того, у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує на те, що їй із сайту судової влади 23 травня 2022 року стало відомо про те, що в суді перебуває справа про стягнення з неї заборгованості. Таким чином, відповідачка сама підтверджує факт повідомлення про судове засідання.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України», та «Трух проти України» та Постанова ВС КАС у справі № 200/14688/19-а від 13.09.2021 р.)

Окрім того, заявниця в заяві про перегляд заочного рішення, як на підставу для його скасування, посилається на те, що вона не могла прибути в судове засідання, призначне на 25 травня 2022 року та відповідно направила клопотання про його відкладення, в зв`язку з тим, що в країні оголошено військовий стан.

Щодо вказаного посилання заявниці, суд зазначає наступне.

За даними Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, що є загальнодоступними даними, з моменту введення в Україні воєнного стану і по сьогоднішній день, Черкаська область не перебуває у Переліку громад у районах безпосереднього проведення воєнних (бойових) дій, так як не перебуває і у тимчасовій окупації чи оточенні (блокуванні).

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області працює у штатному режимі.

Стаття 44 ЦПК України унормовує, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У разі не можливості прибуття відповідачкою ОСОБА_1 , в судове засідання, вона не була позбавлена можливості вз`яти участь у розгляді справи через представника, або прийняти таку участь в розгляду справи за допомогою відеоконференції.

Однак, відповідачка ОСОБА_1 , своїми правами не скористалась, свого представника в судове засідання не направила, відзиву на позовну заяву не надала, а також не звернулась до суду із клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференц зв`язку.

Щодо посилання заявниці ОСОБА_1 , про наявність в неї доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, та які не були предметом судового розгляду, суд зазначає наступне.

До заяви про перегляд заочного рішення заявниця ОСОБА_1 додала чотири квитанції із АТ КБ «Приватбанк».

З дублікатів квитанції № 0.5.2 від 26 квітня 2022 року на суму 152 грн. 40 коп. та № 0.0..2 від 04 квітня 2022 року на суму 121 грн. 90 коп. в графі «призначення платежу» значиться: «за абонентську плату від ОСОБА_2 …..». Нарахування абонентської плати передбачено ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, Постановою КМУ № 808 від 21 серпня 2019 року, Постановою КМУ від 08 серпня 2021 року № 1022, якою внесено зміни до Постанови від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії».

Із позовної заяви вбачається, що КП «Смілакомунтеплоенерго» вимог про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення боргу за абонентську плату не заявляло та відповідно рішення суду від 25 травня 2022 року не містить про стягнення з заявниці таких коштів (а.с.4,39).

Дублікати квитанцій № 0.0..1 від 04 квітня 2022 року на суму 300 грн. та № 0.0..1 від 26 квітня 2022 року на суму 1620 грн. 70 коп. хоч і мають в графі «призначення платежу» вказівку: «за тепло…», але при цьому містять і зазначення періоду, за який ця оплата проводиться, а саме лютий 2022 року та березень 2022 року відповідно.

Положеннями ст.534 Цивільного кодексу України визначено черговість погашення вимог за грошовими зобов`язаннями. Однак, можливість застосування ст.534 Цивільного кодексу України не ставиться в залежність від змісту реквізиту «Призначення платежу» платіжного доручення, яким боржник здійснює платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів з чітким призначення платежу щодо погашення основного боргу, (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена ст.534 Цивільного кодексу України застосовуватися не може. Правовою підставою для даного висновку є Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (п.3.8), затверджена постановою Національного банку Україні від 21 січня 2004 року №22, та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (п.1.2), затверджене наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, згідно з якими отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 904/12527/16.

Зважаючи на те, що грошові кошти в розмірі 300 грн. та 1620 грн. 70 коп. мають чітке зазначення періоду оплати, тобто за лютий місяць 2022 року та за березень місяць 2022 року, то відповідно за ці періоди опалювального сезону 2021-2022 років вони і зараховувались підприємством.

Стаття 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З позовної заяви (а.с.2-4) вбачається, що КП «Смілакомунтеплоенерго» заявило вимогу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за період з лютого 2018 року по березень 2021 року. З заочного рішення суду від 25 травня 2022 року також вбачається, що позов було повністю задовлено та стягуто відповідно заборгованість за вказаний вище період (а.с. 38-39).

В даному випадку, докази, які надає до заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 по своїй суті є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України, адже вони не стосуються періоду виникнення заборгованості.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у заяві про перегляд заочного рішення відсутні докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення містить лише посилання на не згоду із поданим позовом до суду, оскільки на її думку сума боргу не відповідає дійсності.

Разом із цим, вказані посилання зводяться до переоцінки доказів, які були предметом судового дослідження і їм була надана відповідна правова оцінка. Фактично, подана відповідачкою ОСОБА_1 заява носить характер апеляційної скарги і містить незгоду з ухваленим рішенням, що не може свідчити про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В додатках до заяви про перегляд заочного рішення не містяться докази, які не були враховані судом під час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Жодних доказів, які б могли свідчити про передчасність рішення суду, матеріали справи не містять та стороною відповідачки ОСОБА_1 надані не були, що з урахуванням вище наведеного свідчить про безпідставність поданої заяви.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що підставами скасування заочного рішення є, зокрема, наявність істотних доказів, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування позивача, а за відсутності зазначених обставин, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, в зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та його скасування є необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 287, 288 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: В.О. Прилуцький