Справа № 567/290/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2022 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі :
головуючий суддя Василевич О.В.
секретар Клімович О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -
До Острозького районного суду Рівненської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово у розмірі 640 грн. та додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово у розмірі 25 411, 50 грн., понесені нею у зв`язку із відвідуванням старшим сином курсів англійської мови та у зв`язку із лікуванням молодшого сина.
В обґрунтування позову зазначає, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року у цивільній справі № 567/1446/18 укладений між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Під час шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до свідоцтв про народження дітей вона вказана їхньою матір`ю, а відповідач батьком, у встановленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював, та на даний час не оспорює.
Вказує, що діти зареєстровані та постійно проживають разом з нею в АДРЕСА_1 .
Зазначає, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року у цивільній справі № 567/1447/18 з відповідача на її користь стягнено аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1013,50 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Окрмі того з відповідача стягнуто аліменти на її утримання, у зв`язку із проживанням з нею дитини з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
Виконавчий лист про стягнення аліментів згідно вищевказаного рішення суду було пред`явлено до примусового виконання до Острозького відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області та загальна сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на січень 2022 року становить 5 294,81 грн.
Вказує, що відповідно до угоди на придбання курсу англійської мови, укладеної 14.09.2019р., старший син ОСОБА_3 у період з 14.09.2019р. по 23.05.2020р. відвідував курс навчання у Мовному центрі «Оксбрідж», у зв`язку з чим вона сплатила 1 280 грн.
Вважає, що розмір участі відповідача у вищевказаних додаткових витратах на двох синів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинен становити рівну частку із нею, тобто половину від усіх витрат.
Вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням прийняти участь у додаткових витратах на дітей, однак відповідач відмовився, мотивуючи тим, що він приймає достатню участь у їх матеріальному забезпеченні згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 29.03.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, учасникам справи визначено строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
В судове засідання позивачка не з`явилась, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки від 18.03.2022р. ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_2 .
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За клопотанням позивачки, з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.ст.18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27.09.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.
У ч.1 ст.3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 19.11.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.12.2018 року було розірвано у судовому порядку (а.с.9-10).
Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє синів : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 від 07.11.2011 року, серії НОМЕР_2 від 28.04.2014 року, відповідно до яких батьком дітей є відповідач ОСОБА_2 та їх матір`ю - позивачка ОСОБА_1 (а.с.11-12).
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 36 від 21.01.2022, діти зареєстровані та постійно проживають разом з позивачкою в АДРЕСА_1 (а.с.13).
Згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року у цивільній справі № 567/1447/18, яке набрало законної сили 15 січня 2019 року, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1013,50 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Окрім того з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання, у зв`язку із проживанням з нею дитини з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття (а.с.14-16).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 2021 від 16.02.2022р., складеного Острозьким відділом ДВС у Рівненському районі Рівненської області, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів відповідача за виконавчим листом станом на січень 2022 року становить 5 294,81 грн. (а.с.17-18).
З матеріалів справи та доводів позивачки судом встановлено, що старший син ОСОБА_3 з вересня 2019 р. по травень 2020 р. відвідував курси англійської мови в Мовному центрі «Оксбрідж», загальна вартість яких згідно угоди на придбання курсу англійської мови від 14.09.2019р. становить 2 480 грн., курс навчання складається з 62 академічних годин за навчально-методичним комплексом «Join Us for English» (Cambrіdge University Press), термін реалізації курсу з 14.09.2019 року по 23 травня 2020 року, графік занять - 2 академічних години в тиждень - в суботу.
Судом встановлено, що позивачка за курси англійської мови згідно вищевказаної угоди сплатила не повну, а частину їх вартості на загальну суму 1280 грн., що підтверджується наданими нею квитанціями до прибуткового касового ордера №584 від 14.09.2019 р. на суму 240 грн., №682 від 05.10.2019 р. на суму 320 грн., №103 від 08.02.2020 р. на суму 400 грн., № 175 від 29.02.2020 р. на суму 320 грн. (а.с.19-21).
З матеріалів справи та доводів позивачки судом також встановлено, що молодшому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез із стійким порушенням функції кінцівок, затримка психо-мовного та стато-кінетичного розвитку тощо.
Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 8796 від 15.09.2015 р. та виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4983 від 08.10.2020 року, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу вищевказаного захворювання у період з 07.09.2015 р. по 15.09.2015 р. та з 06.10.2020 р. по 08.10.2020 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня» та останньому рекомендовано ЛФК, масаж та курси відновно-реабілітаційного лікування.
У зв`язку з вищевказаними рекомендаціями малолітній ОСОБА_4 у період з 01.04.2019р. по 12.04.2019р., з 05.04.2021р. по 16.04.2021р., з 23.08.2021р. по 03.09.2021р. та з 13.12.2021р. по 24.12.2021р. проходив 6-й, 7-й, 8-й, 9-й курси інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна в м.Трускавець, що підтверджується відповідними виписками з історії хвороби малолітнього ОСОБА_4 .
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст.1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
Згідно ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Верховний Суд у постанові від 26 серпня 2020 року у справі №336/1488/19 зазначив, що визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
З дослідженої судом медичної документації щодо стану здоров`я малолітнього ОСОБА_4 вбачається, що дитина страждає на хронічні захворювання та знаходиться під постійним наглядом лікарів, проходить медичні обстеження, лікування, позивачка як мати дитини виконує рекомендації лікарів щодо лікування, тобто проявляє турботу про її здоров`я та своєчасне надання їй медичної допомоги.
Таким чином, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , який є сином позивачки та відповідача, має захворювання у зв`язку із встановленими діагнозами та потребує постійного лікування та обстеження у лікарів відповідної спеціалізації.
Позивачка ОСОБА_1 понесла додаткові витрати у зв`язку розвитком здібностей старшого сина ОСОБА_3 з вивчення англійської мови та у зв`язку із захворюваннями молодшого сина ОСОБА_4 , пов`язаними з лікуванням, обстеженням та реабілітацією в закладах охорони здоров`я, тощо.
Беручи до уваги досліджені докази у суду немає підстав ставити під сумнів, що понесені позивачкою витрати були здійснені нею не на користь дітей, а з іншою метою.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами здійснення нею витрат на розвиток здібностей та лікування малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на переконання суду викликані невідворотними та особливими обставинами, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки слід стягнути половину понесених позивачкою витрат, а саме, додаткові витрати на сина ОСОБА_3 у розмірі 640 грн., та додаткові витрати на сина ОСОБА_4 у розмірі 25 411,50 грн.
Відповідно до ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 181 СК України передбачена можливість батьків самостійно домовитись між собою про способи виконання обов`язку щодо утримання дитини.
Та у разі недосягнення домовленості між батьками щодо порядку та способу утримання дитини відповідний спір вирішується у судовому порядку.
Виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не тільки обов`язкові та невідворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. В іншому випадку такий тягар витрат може залишитися понесеним за тим з батьків, хто самостійно прийняв таке рішення і не довів, що ці витрати викликані особливими обставинами та можуть бути відшкодовані згідно із законом іншим з батьків.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що під час судового розгляду позивачкою ОСОБА_1 доведено, що вищевказані кошти були нею витрачені за наявності особливих обставин, обумовлених розвитком здібностей сина ОСОБА_3 та наявними захворюваннями сина ОСОБА_4 , у зв`язку з чим такі витрати, на думку суду, є додатковими витратами на дітей та підлягають стягненню з відповідача.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладені обставини, оцінивши наявні у справі докази, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення вимог позивачки у заявленому нею розмірі, оскільки в ході судового розгляду доводи позивачки щодо понесених нею додаткових витрат були підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткові витрати на дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткові витрати на дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово у розмірі 25 411 (двадцять п`ять тисяч чотириста одинадцять) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 липня 2022р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.