Справа № 296/3572/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу №296/3572/21 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 13 квітня 2021 року звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом в якому просить:

-визначити, що частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 32.75 кв.м., житловою площею 17.6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила Ѕ (одну другу) її частки;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний НОМЕР_1 , право власності на Ѕ (одну другу) частку квартири загальною площею 32.75 кв.м., житловою площею 17.6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 , яка за життя заповіту не складала. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частку квартири АДРЕСА_2 , що на праві спільної сумісної власності належить позивачу та померлій, згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 13 червня 2000 року.

Позивач зазначає, що він являється єдиним спадкоємцем своєї матері за законом. Під час оформлення спадкового майна, 02 липня 2020 року він отримав від Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, у свідоцтві про право власності на житло квартира АДРЕСА_2 перебуває у спільній сумісній власності, а її частку, належну померлій ОСОБА_2 не виділено. З огляду на викладене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою судді від 23 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання (а.с.22).

Позивач в судове засідання не з`явився, 18 червня 2021 року та 09 лютого 2022 року його представник надав суду заяви про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, де позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.27, 84).

Представник Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, надіславши 27 серпня 2021 року суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.40).

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно спадкової справи №305/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 являється сином померлої та її єдиним спадкоємцем (а.с.52-82).

Як вбачається з копії свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 13 червня 2000 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.14).

ОСОБА_1 в липні 2020 року звернувся до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою від 02 липня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на належну ОСОБА_2 частину квартири, оскільки, визначити частку померлої у праві спільної сумісної власності неможливо (а.с.79-80).

Приймаючи вказані фактичні обставини справи, суд виходить також із того, що згідно з положеннями ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за вдачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В свою чергу ОСОБА_1 , звернувшись до нотаріуса за вдачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, отримав відмову.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.372 ЦК кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання за позивачем права власності на частину квартири в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 200, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 32.75 кв.м., житловою площею 17.6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила Ѕ (одну другу) її частки.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний НОМЕР_1 , право власності на Ѕ (одну другу) частку квартири загальною площею 32.75 кв.м., житловою площею 17.6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський