Провадження № 2-з/760/562/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення подвійної суми завдатку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача подвійну суму завдатку в розмірі 146274,40 грн та судові витрати в розмірі 10462,72 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову зазначає, що 11 січня 2022 року між ним та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений попередній договір до договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до умов наведеного договору відповідач зобов`язався продати позивачеві належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 у строк до 11 лютого 2022 року за ціну, визначену в цьому договорі.

Станом на зазначену дату, тобто 11 лютого 2022 року відповідач необхідні документи для укладення договору не підготував, тому з його вини договір укладено не було, отримані від позивача кошти відповідач не повернув. Тому необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить відповідачу, оскільки невжиття таких заходів призведе до неможливості або утруднення виконання рішення суду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 жовтня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача подвійну суму завдатку в розмірі 146274,40 грн та судові витрати в розмірі 10462,72 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та належить відповідачу.

ОСОБА_1 вказав, що 11 січня 2022 року між ним та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений попередній договір до договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до умов наведеного договору відповідач зобов`язався продати позивачеві належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 у строк до 11 лютого 2022 року за ціну, визначену в цьому договорі.

Відповідач не виконує взятих на себе матеріальних зобов`язань за договором. Тому необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить відповідачу, оскільки невжиття таких заходів призведе до неможливості або утруднення виконання рішення суду.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hor№sby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Як встановлено судом із копії попереднього договору до договору купівлі-продажу квартири від 11 січня 2022 року, ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали договір, відповідно до якого продавець зобов`язався продати, а покупець - купити у продавця квартиру АДРЕСА_1 у строк до 11 лютого 2022 року за ціну, визначену в цьому договорі. Квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Василевською О.А. 22 липня 2015 року за реєстровим №3-342. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу покупець передав, а продавець отримав грошові кошти у сумі 55000 грн, що станом на 11.01.2022 року становило 2000 доларів США.

Таким чином, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, суд вважає необхідним застосувати захід забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , в межах позовних вимог, які складають 146274,40 грн, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Такий вид забезпечення позову на даний час буде співмірним із заявленими позивачем вимогами та достатнім для ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 149, 150-153,154, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення подвійної суми завдатку задовольнити.

Застосувати захід забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , в межах заявлених позовних вимог, тобто у сумі 146274 (сто сорок шість тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова