Справа № 303/1426/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2021 року у складі судді Монич В.О., у справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 22.03.2011 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н, згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 18.12.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду відповідно до якої строк погашення кредиту до 25.03.2019 року, процентна ставка по кредиту 0,01%, клієнт зобов`язується проводити платежі на погашення заборгованості по договору в розмірі не менше 5044,65 гривень в строк не пізніше 18.12.2018 року, подальше погашення заборгованості проводиться шляхом здійснення платежів в розмірі 9515,39 гривень до 25 числа місяця. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, станом на 06.01.2021 року у неї виникла заборгованість в розмірі 45 768,51 грн., яка складається з: 10 687,58 гривень заборгованість за кредитом; 8 516,12 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом та 26 564,81 гривень заборгованість за пенею.

За вказаних обставин, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 45 768,51 грн. та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2021 року позовні вимоги Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № SAMDN1163 від 18.12.2018 року у розмірі 29891,28 грн., яка складається з наступного: 10 687,58 грн. заборгованості за кредитом, 8516,12 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 10 687,58 грн. нарахована пеня та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано обставини, які було вказано у відзиві на позов, які спростовують, як наведені твердження у позові, так і аргументи суду, зазначені як підставу для часткового задоволення позову. Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги додану до відзиву на позовну заяву довідку, в якій чітко зазначено, що станом на 27.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

У відзиві на апеляційну скаргу представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Гриниха Т.Ю. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, вказує на те, що додатковою угодою сторони погодили новий строк погашення заборгованості, а саме з 18.12.2018 по 25.03.2019. Банком надано суду виписку, що підтверджує заборгованість відповідача. Крім того зазначає, що посилання апелянта на довідку про відсутність заборгованості не може бути належним доказом, так як у ній не вказано, що така довідка стосується договору, який є предметом позову та посилання на повне погашення боргу.

У відповіді на відзив представник апелянта ОСОБА_2 заперечив викладені у відзиві на апеляційну скаргу твердження про заборгованість апелянта ОСОБА_1 перед Банком. Зокрема, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 сплатила борг у розмірі 28547 грн. без прострочки 31 денного терміну (адже зазначений строк закінчувався 25.03.2019 року) та у відповідності до п.1.6 відповідного додаткового договору відсутні підстави для припинення дії п.1.1 та 1.4 додаткового договору. Зазначає, що стосовно заперечення сторони позивача щодо довідки 27.05.2019 року про відсутність заборгованості, то така довідка видана після належної перевірки виконання умов договору, зокрема, через місяць після проведених відповідачкою сплат згідно укладеної угоди, тобто довідка видана тоді, коли з позиції позивача ОСОБА_3 мала заборгованість перед ним у сумі більше 38 000 грн. (згідно доданого розрахунку). При цьому, позивачем не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 мала інші кредити чи будь-які інші зобов`язання перед ним, у зв`язку з чим могла бути видана відповідна довідка.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконувала передбачені додатковою угодою обов`язки по поверненню кредиту, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості розмірі 29 891,28 грн., з яких: 10 687,58 грн. заборгованості за кредитом, 8 516,12 грн. заборгованості за відсотками, 10 687,58 грн. нарахована пеня.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що 22.03.2011 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н.

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № б/н від 22 березня 2011 року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.03.2018 року по справі № 303/6013/17 стягнуто з ОСОБА_1 , на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості в розмірі 23433,03 грн., що складається із заборгованості за кредитом 11347,73 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом 3124,38 грн., заборгованість за пенею 7368,87 грн., а також штраф фіксована частина 500 грн., штраф процентна складова 1092,05 грн. за договором № б/н від 22 березня 2011 року.

18.12.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду№SAMDN1163 за умовами якої Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла з дати надання кредиту, якщо Клієнт (відповідач в даному випадку) здійснить платіж в розмірі та строки, визначені Угодою.

Така Угода, відповідно до ст.212 ЦК України укладена під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5.Угоди. В разі порушення умов Угоди, настають наслідки, передбачені Договором та чинним цивільним законодавством.

За положеннями ч.1 ст.212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Як вбачається з п.п.1.1, 1.2,1.3., 1.4 Додаткової угоди від 18.12.2018 року, сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла з дати укладення Договору до дати підписання Угоди становить 70843,22 грн., і Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла з дати надання кредиту, а саме здійснює прощення процентів на 0 грн., комісії 0 грн., пені на суму 33536,45 грн., штрафів 3716,21 грн.

Згідно наданим Банком розрахунку станом на 06.01.2021 року за відповідачкою рахується заборгованість, яка складається з: 10 687,58 гривень заборгованість за кредитом; 8 516,12 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом та 26 564,81 гривень заборгованість за пенею.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу своїх вимог, посилався на те, що в порушення умов додаткової угоди від 18.12.2018 року, яка укладена до кредитного договору № б/н від 22 березня 2011 року та положень ст.ст.509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконує та станом на 06.01.2021 року у неї виникла заборгованість загальному розмірі 45 768,51 грн., яка складається з: 10 687,58 гривень заборгованість за кредитом; 8516,12 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом та 26 564,81 гривень заборгованість за пенею.

Однак, позивачем не доведено невиконання відповідачем умов додаткової угоди №SAMDN1163 від 18.12.2018 року та наявності у неї заборгованості.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

До Додаткової Угоди від 18.12.2018 року позивачем додано графік погашення боргу за реструктуризацією, підписаного відповідачем, виписка та копія паспорту відповідача.

Так, у додатковій угоді сторони визначили строк повернення кредиту до 25.03.2019 року, процентна ставка по кредиту 0,01%, клієнт зобов`язується проводити платежі на погашення заборгованості по договору в розмірі не менше 5044,65 грн. в строк не пізніше 18.12.2018 року, подальше погашення заборгованості проводиться шляхом здійснення платежів в розмірі 9515,39 гривень до 25 числа місяця. Розмір останнього щомісячного платежу становить 9515,40 грн.

Зокрема, передбачено, що не пізніше 18.12.2018 року ОСОБА_1 повинна була сплатити платіж у розмірі не менше 5044,65 грн., що нею і було зроблено.

Відповідно до пункту 1.5.2 відповідач повинна була сплатити суму в розмірі 28546,18 грн. (на протязі трьох місяців) до 25 березня 2019 року, за умови невиконання відповідного обов`язку протягом 31 дня після настання строку виконання - відповідно встановлено припинення дії умови 1.2,1.4, відповідного договору.

ОСОБА_1 було сплачено суму в розмірі 28547 грн. без прострочки 31 денного терміну.

Після чого, 27.05.2019 року АТ КБ « ПриватБанк» було видано довідку №USLBBHGKVMH6MANC, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 27.05.2019 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Вказана довідка свідчить про прийняття АТ КБ «ПриватБанк» виконання з боку ОСОБА_1 умов додаткової угоди від 18.12.2018 року, оскільки у протилежному випадку відповідачем не було б надано зазначеної довідки після сплати зазначених сум.

Твердження представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що довідка про відсутність заборгованості не є належним доказом, так як у ній не вказано, що така стосується договору, який є предметом позову і що така є підтвердженням повного погашення боргу, є безпідставними і не заслуговують на увагу. Матеріалами справи встановлено, що в додатковій угоді від 18.12.2018 року сторони визначили строк повернення кредиту до 25.03.2019 року, відповідач зобов`язався проводити платежі по погашенню заборгованості в розмірі не менше 5044,65 грн. в строк не пізніше 18.12.2018 року, подальше погашення заборгованості проводиться в розмірі 9515,39 грн. до 25 числа. Відповідач ОСОБА_1 у строк до 18.12.2018 року здійснила платіж не менше 5044,65 грн., а в строк до 25.03.2019 року нею сплачено 28547 грн. та виконано умови додаткової угоди. 27.05.2019 року Банк видав відповідачу ОСОБА_1 довідку, в якій підтвердив факт, що станом на 27.05.2019 року ОСОБА_1 не має заборгованості перед Банком. Дана довідка позивача є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який підтверджує факт виконання відповідачем зобов`язань за укладеним договором. При цьому, позивачем не подано жодних доказів на спростування даних обставин, а також будь-яких доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 мала з Банком інші кредитні зобов`язання станом на день видачі довідки.

З врахуванням наведеного, обставини, на які посилається позивач у позовній заяві і якими обґрунтовує заявлені вимоги є непідтвердженими і не доведеними, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за додатковою угодою№SAMDN1163 від 18.12.2018 року.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги матеріального і процесуального права, повно та всебічно не дослідив наявні у справі докази, не дав їм належної правової оцінки і дійшов неправильних висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищенаведених підстав.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3405 грн. понесений за подання апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 "д", , МФО 305299) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: