Справа № 352/973/22
Провадження № 2/352/528/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.

представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ДУ «Інститут охорони ґрунтів», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Івано-Франківська філія ДУ «Інститут охорони ґрунтів», про визнання незаконним призупинення трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в:

Позивач 04.07.2022 звернувся до суду з позовом до відповідача Івано-Франківської філії державної установи «Інститут охорони ґрунтів» про поновлення трудових прав.

Суддя ухвалою від 12.07.2022 відкрила провадження у даній справі та призначила судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд ухвалою від 11.08.2022 залучив до участі у даній справі в якості співвідповідача Державну установу «Інститут охорони грунтів України».

Суд протокольною ухвалою від 14.10.2022 змінив статус Івано-Франківської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів» з відповідача на третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача.

Після уточнення позовних вимог 14.10.2022 позивач просив: 1) визнати незаконним наказ директора Івано-Франківської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів» від 31.05.2022 № 03-К «Про призупинення дії трудового договору з працівниками» у частині призупинення з 01.06.2022 трудового договору із ОСОБА_3 ; 2) стягнути з відповідача ДУ «Інститут охорони ґрунтів» в особі Івано-Франківської філії на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2022 по 14.08.2022 включно у розмірі 3221,25 грн.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що він з 08.06.1995 працює на різних посадах в Івано-Франківській філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів», з 12.10.2020 займає посаду провідного фахівця лабораторії моніторингу земель та агрохімічних досліджень. Наказом директора Івано-Франківської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів» від 31.05.2022 № 03-К «Про призупинення дії трудового договору з працівниками» з 01.06.2022 призупинено дію трудових договорів, у тому числі з ним. З цим наказом він ознайомився 06.06.2022. При винесенні оспорюваного наказу відповідач керувався ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та своїм наказом № 61-к від 27.04.2022 «Про організацію роботи філій». Згідно вказаної норми закону головною умовою для призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника виконувати її. Його місце праці знаходиться в м. Івано-Франківську, не існує жодного документу на підтвердження того, що його роботодавець абсолютно не має можливості надати йому роботу, а він не має змоги таку роботу виконувати. З 15.08.2022 його поновлено у трудових правах. Тому відповідач має виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.06.2022 по 14.08.2022 включно у розмірі 3221,25 грн, виходячи з розрахунку:1846,93 грн (1215,48 + 636,45) заробітна плата за останні два місяці, що передували призупиненню трудового договору : 43 р.дні = 42,95 грн х 75 дн. = 3221,25 грн.

Відповідач у наданому суду відзиві позов не визнав, посилаючись на те, що призупинення дії трудового договору з позивачем було законним та відповідало вимогам Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», зокрема ст.13 цього Закону. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. ДУ «Інститут охорони ґрунтів» та її філії повністю фінансуються за рахунок бюджетних коштів, тому змушені в умовах війни здійснювати заходи, спрямовані на оптимізацію трудових відносин з працівниками. Просив у позові відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила у позові відмовити.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони позивач ОСОБА_3 та відповідач ДУ «Інститут охорони ґрунтів» в особі Івано-Франківської філії з 08.06.1995 перебувають у трудових правовідносинах. З 12.10.2020 позивач займає посаду провідного фахівця лабораторії моніторингу земель та агрохімічних досліджень Івано-Франківської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с.6-10).

Директор Івано-Франківської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів» В. Сендецький 31.05.2022 виніс наказ № 03-К «Про призупинення дії трудового договору з працівниками» (а.с.14).

Відповідно до цього наказу, який позивач оскаржує у рамках даної справи, роботодавець, керуючись ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та наказом ДУ «Інститут охорони ґрунтів» № 61-к від 27.04.2022 «Про організацію роботи філій», призупинив дію трудових договорів з працівниками Івано-Франківської філії ДУ «Держґрунтоохорона», у тому числі з позивачем (а.с.14 зв.ст.), з 01.06.2022 до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Стаття 5-1 КЗпП України визначає гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1 статті 5-1 КЗпП України).

15.03.2022 законодавець прийняв Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних субєктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У даній справі суд застосовує редакцію вказаного Закону, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 31.05.2022.

Згідно ч.1 ст.13 Закону призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у звязку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб (ч.2 ст.13 Закону).

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України (ч.3 ст.13 Закону).

Вказана спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати роботу.

Тобто підставою для призупинення дії трудового договору у звязку з військовою агресією проти України є відсутність можливості надання та виконання роботи. Як роботодавець, так і працівник мають бути обєктивно позбавлені можливості виконання обовязків за трудовим договором.

Лише наявність правової норми, яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору, та введення в державі воєнного стану не є достатньою підставою для призупинення дії трудового договору. Для цього необхідно, щоб для сторін наступили відповідні наслідки за обставинами, що передбачає така норма права.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на факт військової агресії РФ проти України, неможливість виконання філією своїх обовязків при реалізації трудового договору з позивачем, недостатність бюджетного фінансування Івано-Франківської філії ДП «Інститут охорони ґрунтів» та відсутність відповідних замовлень на виконання робіт, як на підстави винесення оскаржуваного наказу.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту неможливості роботодавця забезпечити позивача роботою відповідно до кола його обовязків, які визначені розділом 2 Посадової інструкції провідного фахівця лабораторії моніторингу земель та агрохімічних досліджень Сидорука В.В. (а.с.11-12).

Відповідач також не довів належними і допустимими доказами обставину, що позивач був позбавлений можливості виконувати свої посадові обовязки у Івано-Франківській філії ДП «Інститут охорони ґрунтів» у межах посадової інструкції.

Сам по собі наказ ДУ «Держгрунтохорона» № 61-к від 27.04.2022 «Про організацію роботи філій» (а.с.13), на який в якості підстави призупинення трудового договору з позивачем посилався представник відповідача, не є належним доказом на підтвердження існування умов, за наявності яких могла бути застосована норма ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Суд також критично оцінює посилання представника відповідача на недостатність бюджетного фінансування ДУ «Держгрунтохорона», як на підставу винесення оскаржуваного наказу, оскільки така підстава для призупинення трудового договору не передбачена положеннями вказаної норми.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово констатував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Як зазначено у рішеннях ЄСПЛ «Кечко проти України» (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та «Ромашов проти України» (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке повязано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань, є безпідставними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно додатку до оскаржуваного наказу списку працівників, з якими призупиняється дія трудових договорів, дію трудових договорів було призупинено виключно з провідними фахівцями лабораторій. Докази призупинення трудових договорів з керівником філії, головним бухгалтером, спеціалістом по кадрах та іншими працівниками адміністративного апарату відсутні.

У рамках розгляду даної справи суд не встановив обставин, які б свідчили про неможливість виконання відповідачем виробничих завдань і функцій установи та, як наслідок, призупинення його діяльності, а також неможливість для позивача виконувати свої посадові обовязки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ у частині призупинення з 01.06.2022 трудового договору з позивачем є незаконним, тому перша позовна вимога підлягає до задоволення.

Суд встановив, що відповідач з 15.08.2022 відновив дію трудового договору з позивачем. Таким чином, останній у період з 01.06.2022 до 14.08.2022, коли дія трудового договору була призупинена, не отримав заробітної плати.

У спірних правовідносинах, вирішуючи питання відшкодування позивачу заробітної плати за вказаний період, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону частини 2 статті 235 КЗпП України, відповідно до якої при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

Відповідно до вказаного Порядку, враховуючи наявну в матеріалах справи довідку про доходи позивача (а.с.15), суд розраховує середній заробіток позивача за період з 01.06.2022 до 14.08.2022 включно у розмірі 2282,71 грн, виходячи з розрахунку:1851,93 грн (1215,48 + 636,45) заробітна плата за останні два місяці (квітень і травень), що передували призупиненню трудового договору : 43 робочі дні = 43,07 грн (середньоденна заробітна плата) х 53 робочих дні = 2282,71 грн.

Таким чином, друга позовна вимога підлягає до часткового задоволення на суму 2282,71 грн.

У рамках розгляду даної справи позивачем понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1984,80 грн. (а.с. 26, 28) та на професійну правничу допомогу в розмірі 3475 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 10.06.2022 (а.с.87), актом передачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 18.10.2022 (а.с.89), оригіналом квитанції від 18.10.2022 (а.с.88).

З урахуванням вимог ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати на загальну суму 5459,80 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст.43 Конституції України, ст. 5-1, 235 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»,Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (з наступними змінами і доповненнями), керуючись ст. 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ДУ «Інститут охорони ґрунтів», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Івано-Франківська філія ДУ «Інститут охорони ґрунтів», про визнання незаконним призупинення трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволити.

Визнати незаконним наказ директора Івано-Франківської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів» від 31.05.2022 № 03-К «Про призупинення дії трудового договору з працівниками» у частині призупинення з 01.06.2022 трудового договору із ОСОБА_3 .

Стягнути з Державної установи «Інститут охорони ґрунтів», , в особі Івано-Франківської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів» на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 3221 (три тисячі двісті двадцять одну) грн 25 коп середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.06.2022 до 14.08.2022 включно та судові витрати у розмірі 5459 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн 80 коп, а всього 8681 (вісім тисяч шістсот вісімдесят одну) грн 05 коп.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державна установа «Інститут охорони ґрунтів», провулок Бабушкіна, 3, м. Київ, 03190, .

Третя особа: Івано-Франківська філія ДУ «Інститут охорони ґрунтів», вул. Гаркуші, 2, м. Івано-Франківськ, .

Повне судове рішення складено 02.11.2022.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ