Провадження № 2-з/761/1072/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Токовенко О.В., про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буглак Олеся Гурамівна про визнання договору міни недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Токовенко О.В. з даною позовною заявою, в якій просить:

- визнати недійсним договір міни, укладений 20.10.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Буглак О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 6244;

- скасувати запис № 38736731 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності 1/3 частки у спільній частковій власності квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , внесений на підставі Договору міни від 20.10.2020, зареєстрований в реєстрі за № 6244 приватним нотаріусом КМНО Буглак О.Г.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/3 частині кожному.

Наприкінці жовтня 2020 року їй стало відомо, що ОСОБА_2 відчужила свою 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом укладання Договору міни від 20 жовтня 2020 року, між нею та ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 6244, здійснивши обмін на ноутбук ASUS ROG Strix G15 G512LI-HN, вартістю у 27 544,00 грн з доплатою у розмірі 610 028 грн.

Однак, позивач зауважила, що письмову заяву про намір обміняти чи продати свою частку квартири ОСОБА_2 не направляла жодному із співвласників квартири.

Таким чином, вважає, що зазначений договір укладений з порушеннями норм чинного законодавства, які є підставами для визнання його недійсним. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити ти зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому у разі задоволення позову.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали позовної заяви та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч. ч. 1 - 3 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та заборона вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними з заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи те, що види забезпечення позову, вказані у заяві є співмірним із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, адже, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду в цій справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Токовенко О.В., про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буглак Олеся Гурамівна про визнання договору міни недійсним - задовольнити.

Накласти арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Дані про боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Н.В. Сіромашенко