Справа № 242/5644/18
Провадження № 2/242/425/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді - Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2203/119-312 від 16 жовтня 2012 року, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит в строки та на умовах, визначених вказаним договором.

Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови:

-сума кредиту 218 700,00 грн.

-процентна ставка за користування кредитом 18,8% річних;

-за користування кредитними коштами, що не були повернуті у терміни, передбачені договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 23,8%;

-строк повернення кредитних коштів до 15 жовтня 2017 року.

Банком свої зобов`язання за Кредитним договором виконані повністю, відповідачу ОСОБА_1 надано кредитні кошти в сумі 218 700,00 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 не виконано свої зобов`язання за Кредитним договором в частині повернення грошових коштів та процентів за їх користування, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14 вересня 2018 року становить 198 487,25 грн., та складається з наступних сум:

-заборгованість за тілом кредиту 168 808,48 грн.;

-заборгованість за процентами, нарахованими за період з 01 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року 29 678, 77 грн.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , між Банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 312/119-1 від 16 жовтня 2012 року, у відповідності до якого поручитель несе солідарну відповідальність разом із позичальником за невиконання умов Кредитного договору.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 198 487,25 грн., а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх представник адвокат Григоренко К. І. - в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, а також письмовий відзив на позовну заяву, згідно із яким відповідачі позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Зазначили, що дійсно, між банком та відповідачами були договірні відносини щодо надання грошових коштів. Відповідачем ОСОБА_1 були здійснені періодичні платежі в рахунок повернення кредитних коштів, проте в 2014 році з початком бойових дій на території Донецької області відповідачі були вимушені залишити постійне місце проживання, внаслідок чого істотно змінився їх матеріальний стан, і виконання кредитного договору стало для них неможливим. Відповідачем ОСОБА_1 було здійснено 20 платежів на виконання кредитного договору на загальну суму 110 146,15 грн. Таким чином, відповідачі не погоджуються із наданим розрахунком заборгованості та вважають його невірним. Крім того, зазначили, що вони є такими, що звільняються від відповідальності за невиконання умов кредитного договору в зв`язку із форс-мажорними обставинами, які настали, а саме через початок активних бойових дій в 2014 році на території Донецької області. Крім того, відповідачі зазначили, що банк звернувся до суду із даним позовом із пропуском встановленого трирічного строку позовної давності, оскільки останній платіж за кредитним договором був 10 червня 2014 року, а звернення банку до суду відбулося в жовтні 2018 року.

На підставі вищевикладеного, відповідачі та їх представник просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог банку в зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2012 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2203/119-312, у відповідності до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 218 700,00 грн. За змістом п. 1.5 Договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Н Моторс Схід».

Згідно з п. 1.3.1 Кредитного договору строк кредитування становить з 16 жовтня 2012 року по 15жовтня 2017 року.

У відповідності до п. 1.4.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процента ставка встановлюється у розмірі 18,8% річних.

За положеннями, встановленими в п. 2.3 Кредитного договору кредит забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 .

Згідно з п. 3.1. Кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 2 до цього Договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 5 707,00 грн. (крім першого та останнього платежів) щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця шляхом внесення коштів на рахунок банку в Касі банку або шляхом безготівкового перерахування.

У відповідності до п. 3.5 Договору Банк самостійно розподіляє кошти з Рахунку кредиту у день їх зарахування, що надійшли як періодичний платіжна погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами.

За умовами, визначеними в п. 4.3.1 Договору Позичальник зобов`язується використати кредитні кошти на цілі, визначені в Договорі, а також повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно цього Договору.

Крім того, 16 жовтня 2012 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між АБ «Укргазбанк» , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка зазначена в договорі як Поручитель, був укладений договір поруки № 312/119-1.

У відповідності до п. 1.1. Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань по Кредитному договору №2203/119-312 від 16 жовтня 2012 року, укладеному між Кредитором та Позичальником.

Згідно з п. 1.2 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором.

За змістом п. 1.4 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , банком зобов`язання щодо надання кредитних коштів було виконано в повному обсязі, а саме шляхом перерахування суми, обумовленої в договорі на рахунок ТОВ «Н Моторс Схід».

Разом з тим, згідно із розрахунком заборгованості, наданим банком, відповідачем ОСОБА_1 були допущені порушення умов кредитного договору в частині повернення грошових котів та сплати процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 14 вересня 2018 року становить 198 487,25 грн., та складається з наступних сум:

-заборгованість за тілом кредиту 168 808,48 грн.;

-заборгованість за процентами, нарахованими за період з 01 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року 29 678, 77 грн.

надаючи оцінку доводам, викладеним у відзиві відповідачів на позовну заяву, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами, встановленими в ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За вимогами, визначене ними в ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачами порушено зобов`язання за кредитним договором в частині повернення банку коштів та сплати процентів за їх користування.

Стосовно доводів представника відповідачів про неправильність розрахунку заборгованості з урахуванням сплачених коштів, суд вважає зазначити наступне.

Як вже зазначалося вище, згідно з п. 3.1. Кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 2 до цього Договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 5 707,00 грн. (крім першого та останнього платежів) щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця шляхом внесення коштів на рахунок банку в Касі банку або шляхом безготівкового перерахування.

Дійсно, відповідачами надано копії квитанцій, які свідчать про сплату 20 щомісячних платежів за кредитом.

Разом з тим, у відповідності до п. 3.5 Договору Банк самостійно розподіляє кошти з Рахунку кредиту у день їх зарахування, що надійшли як періодичний платіжна погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин, твердження відповідачів, що з усієї суми кредиту в розмірі 218 700,00 грн., що є основною сумою кредиту, ними було сплачено 110 146,15 грн., тому пред`явлена сума заборгованості є невірною, не заслуговує уваги, оскільки сплачені відповідачами кошти були розподілені як для сплати кредитних коштів, так і для сплати процентів.

Тому суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості, наданий банком, здійснений вірно.

Щодо доводів відповідачів про звільнення від відповідальності за порушення умов кредитного договору в зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частиною 1 ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

До таких обставин відносяться: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Вищезазначений перелік обставин не є вичерпним.

Кредитним договором, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , зокрема, п. 5.4 передбачено, що позичальник не відповідає за порушення зобов`язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (обставин форс-мажору, визначених договором).

Пунктом 5.5 Кредитного договору передбачено серед форс мажорних обставин, зокрема, військові дії.

Загальновідомим фактом є те, що на території Донецької області з 14 квітня 2014 року проводилася Антитерористична операція.

Разом з тим, за п. 5.6 Кредитного договору доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий відповідними державними органами. Обов`язки по доказуванню форс-мажорних обставин покладається на Сторону, яка через настання таких обставин не може виконувати зобов`язання за цим Договором належним чином.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються Торгово-промисловою палатою України (далі ТПП України) за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

У зв`язку з набранням чинності 15.10.2014 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відповідно з внесеними змінами до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», рішенням Президії ТПП України від 21.10.2014 № 42(3) регіональні ТПП уповноважені за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб засвідчувати та видавати сертифікат про такі обставини.

За вимогами, встановленими в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, відповідачами не надано жодних доказів на виконання вимог п. 5. 6 Кредитного договору, внаслідок чого підстави для звільнення від відповідальності за його невиконання відсутні.

Вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд приходить до наступних висновків.

Так, стороною відповідача заявлено про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки з моменту здійснення останнього платежу за кредитним договором до день звернення позивача із даним позовом до суду сплинув строк, визначений законом.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Дане положення також передбачено кредитним договором, а також договором поруки.

Якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Як вже було зазначено судом вище, відповідно до п. п. 3.1. Кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 2 до цього Договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 5 707,00 грн. (крім першого та останнього платежів) щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця шляхом внесення коштів на рахунок банку в Касі банку або шляхом безготівкового перерахування.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

З матеріалів справи вбачається, що даний позов направлений поштою до суду 22 жовтня 2018 року, а останній платіж за кредитним договором був здійснений 10 червня 2014 року.

Таким чином, суд може стягнути заборгованість, яка виникла в межах строку позовної давності, тобто починаючи з 01 листопада 2015 року по 15 жовтня 2017 року.

З урахуванням наданої виписки по особовому рахунку, сума заборгованості за тілом кредиту за вищевказаний період становить 114 049,61 грн. Стягнення іншої частини боргу за тілом кредиту не підлягає в зв`язку із пропуском позовної давності.

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд зауважує, що банком пред`явлено вимоги про стягнення процентів поза межами строку позовної давності, внаслідок чого в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні підтверджено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2977,31 грн.

З урахуванням того, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на 57%, тому судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, дорівнює 1697 грн. 06 коп. який з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 848,53 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.257, 256, 261, 526, 530, 533, 610,612,617, 1049, 1053 ЦК України, ст.ст.81, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором за період з 01 листопада 2015 року по 15 липня 2017 року в розмірі 114 049 ( сто чотирнадцять тисяч сорок дев`ять) грн. 61 коп. , що становить заборгованість за тілом кредиту.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити в зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 848 ( вісімсот сорок вісім) грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 848 ( вісімсот сорок вісім) грн.. 53 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ, вул. Єреванська, 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Н.О. Хацько