Справа № 686/1176/22
Провадження № 2/686/2271/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу № 686/1176/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,вказавши, що 06.09.2019 року відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 68 000 грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 05.11.2019 року, про що свідчить розписка. Однак, відповідач суму боргу не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу, яка становить 68 000 грн. основної заборгованості, 12 659,67 грн. відсотків від суми позики та 4 439,40 грн. 3% річних від простроченої суми.

19.01.2022 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання.

14.02.2022 року справу призначено до слухання по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує, просить його задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, неодноразово подавав заяви про відкладення слухання справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу на підставі зібраних доказів за даної явки учасників процесу.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.09.2019 року відповідач позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 68 000 грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 05.11.2019 року, про що свідчить розписка, яка долучена до матеріалів справи.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення коштів, однак своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу відповідач не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, доказів іншого суду не надано.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення боргу не виконав і з нього на користь позивача підлягають стягненню сума боргу, відсотки за користування коштами, 3% річних за прострочення повернення позики, відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи і прийнятий судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, позовна заява є підставною та обґрунтованою, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню сума боргу, яка становить 68 000 грн. основної заборгованості, 12 659,67 грн. відсотків від суми позики, 4 439,40 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 599, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 заборгованість в сумі 89 099,07 грн. та судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 15.08.2022 року.

Суддя